‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- דרוש מתופף -‬
‫הצילו!‬
‫הצילו…‬
‫הירגעי. הצילו!‬
‫הירגעי. שמישהו יעזור לי!‬
‫זהו. בואי הנה.‬
‫- נקמה -‬
‫אז… איך ישנת?‬
‫ככה ככה.‬ ‫-אוכל להביא לך מיטה מתנפחת.‬
‫בסדר.‬
‫בואי נתחלף. החלמון התפרק, קחי את שלי.‬
‫זה לא משנה.‬ ‫-זה כן.‬
‫תודה.‬ ‫-אז…‬
‫טוב.‬
‫תענה.‬
‫- לולו -‬
‫תענה.‬
‫לא.‬ ‫-מה שקרה לדאריו וארנסטו לא אירע בביה"ס.‬
‫זו לא בעיה.‬
‫אבל הם התלמידים שלי.‬
‫טוב, בואו נאכל ארוחת בוקר.‬
‫תיהנו.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫נטי, בואי לארוחת הבוקר.‬
‫זה בסדר.‬
‫אביא את הוואפלס.‬
‫רוצה מיץ?‬ ‫-כן, זה טעים. בבקשה.‬
‫כן, בבקשה. נטליה!‬
‫אני באה!‬
‫זה נראה טעים.‬
‫קראי לאחותך.‬
‫זה מתקרר.‬
‫בסדר. שימו לי מנה, בבקשה.‬
‫כן.‬ ‫-כמובן, יקירתי.‬
‫זה יהיה מוצלח מאוד.‬
‫- מאתיים אלף פזו‬ ‫קרלוס בוסטמנטה -‬
‫ממתי את מתאפרת כאן?‬ ‫-מאז ומתמיד, מריה. מאז ומתמיד.‬
‫- ראית מה קרה לאלכס? -‬
‫- מפחיד מה שעשו לאלכס -‬
‫אתם תשלמו על מותו.‬
‫- כל כך קריפי, הכול נורא מוזר -‬
‫אין מספיק כסף?‬
‫מצטער, אנחנו לא יכולים לעזור לך.‬
‫כמה כסף יש שם?‬
‫אסור לי לספר לך.‬
‫טוב, תן לי מחצית מהכסף.‬
‫זה לא עובד ככה, גברתי.‬
‫יודע מה?‬
‫אם אתה לא אוהב את העבודה שלך,‬ ‫תעשה משהו אחר. חסר תועלת!‬
‫את זוכרת…‬
‫משהו? רעש כלשהו, דמות כלשהי?‬
‫כל דבר.‬ ‫-סלחו לי.‬
‫סלחו לי.‬
‫ההורים שלך לא עונים.‬
‫זה לא משנה. הם ממילא לא יגיעו מקרטרו.‬
‫בסדר. אתה רוצה שאתקשר לגברת בלטרן?‬
‫לא.‬
‫זה הדבר האחרון שאני רוצה לעשות.‬
‫אני מבינה.‬
‫אני לא רוצה שהוועד ידע על זה,‬ ‫נטפל בזה באופן פנימי.‬
‫בטח.‬ ‫-היי.‬
‫כן?‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן. תודה ששאלת.‬
‫אני יכולה ללכת?‬
‫היה שם המון שיער ולא ידעתי שזה שלי.‬
‫הם כתבו עליי משהו.‬ ‫-מה?‬
‫- הרגישי את הגיהינום שלי -‬
‫"הרגישי את הגיהינום שלי".‬
‫מה זה אומר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה לא הגיוני. למה שהוא יתקוף אותך?‬
‫הסתדרת עם לואיס, לא?‬
‫מה קרה?‬
‫זו אשמתי שג'רי הרג את לואיס.‬
‫תפתח!‬
‫פתחתי את הדלת לג'רי ביום של הקטטה.‬
‫קנטניה נעל את הדלת, אבל פתחתי אותה.‬
‫זו אשמתי.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הוא רודף אחר כל אחד שהיה מעורב בזה.‬
‫הלכתי לספרייה אחרי סיום הלימודים.‬
‫לפתע התעוררתי קשורה ועירומה על הרצפה.‬
‫היה לי קר ולא ידעתי מה יקרה,‬ ‫אם יהרגו אותי.‬
‫היי, הכול בסדר.‬
‫שתית משהו?‬
‫קניתי קפה במכונה האוטומטית.‬
‫השארת אותו ללא השגחה?‬
‫הלכתי לשירותים בשלב מסוים,‬ ‫אבל במה זה קשור?‬
‫ייתכן שהכניסו לך משהו למשקה.‬
‫זה קרה גם לדאריו וארנסטו.‬
‫הרגשת סחרחורת לאחר מכן? מה קרה אז?‬
‫אני לא ממש זוכרת, סופיה.‬
‫זה בסדר. אעזור לך לנקות את זה.‬
‫מה לעזאזל? הלוקר שלי!‬
‫זה מה שחשוב לך?‬
‫ראיתם את זה?‬
‫היא נראית נורא.‬ ‫-נורא!‬
‫אלכס מכוערת רצח, אחי.‬ ‫-תשתוק.‬
‫מה?‬ ‫-אנחנו כבר לא כאלו.‬
‫די כבר. מה, אחי?‬
‫הייתי אומר משהו קודם, אבל אימך הייתה שם.‬
‫אל תדבר על אימא שלי.‬
‫אני לא מדבר עליה, אלא עליך.‬
‫יורדי, מה קורה? תענה לי.‬
‫אני חייבת לדבר איתך,‬ ‫התקשרתי אליך כל הבוקר.‬
‫הלו.‬
‫נורה, זה אני.‬
‫אני יודע שאת לא רוצה בקשר איתי,‬ ‫אבל אנו צריכים לדבר.‬
‫עשי זאת למען בתנו.‬
‫אלכס פתחה את הדלת לג'רי?‬ ‫-אל תספרי לאף אחד.‬
‫הוא רודף את כל מי שהתעסק עם לואיס.‬
‫כולנו היינו בקטטה ואף אחד לא עצר אותה.‬
‫הנוקם הוא מבית הספר? או קרוב של לואיס?‬ ‫-לא.‬
‫התאוריה שלי היא שלואיס עדיין חי.‬ ‫-מה? זו התאוריה שלך? נו, באמת.‬
‫"זו התאוריה שלי". ברצינות!‬
‫אלו שטויות. ברור שהוא מת.‬
‫היינו בהלוויה שלו.‬ ‫-תיהנה.‬
‫זה ודאי חלק מהתוכנית שלו.‬ ‫-יודע מה? זו אימא של לואיס.‬
‫היא שילמה למישהו כדי שיתנקם והסתלקה.‬
‫אתה חתיכת חוצפן!‬
‫אתה מטומטם?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אתה שוב מתעסק איתנו?‬
‫תכניס לו!‬
‫מספיק!‬
‫היי! לא!‬
‫הירגעו!‬
‫סופיה.‬ ‫-לכו לכיתות.‬
‫לכו לכיתות שלכם.‬
‫בוא הנה. תפסיק, פבלו.‬
‫תפסיק!‬
‫אתה מניאק!‬ ‫-המסיבה נגמרה!‬
‫אתה פסיכי, ראול.‬
‫אסור לך להסתובב חופשי.‬
‫למה? ברונו הודה שהוא ההאקר.‬
‫כי אתה כנראה שילמת לו.‬
‫זה לא אומר שאתה יכול להיות כאן.‬
‫מה לגבי נורה?‬
‫מה איתה?‬
‫מה איתכם?‬
‫אתם עדיין מתחתנים?‬
‫תראה…‬
‫לא אספר לאיש שאתה מזיין את סוסנה.‬
‫לא, אני לא מזיין את סוסנה.‬
‫זיינתי אותה…‬
‫לא אוכל להמשיך להגן עליך כאן.‬
‫אני יכול לשמור על עצמי.‬
‫ההורים שלי בכלא.‬
‫מי יתעסק איתך?‬
‫מי באמת?‬
‫אף אחד.‬
‫אפילו לא אתה.‬
‫צא מכאן.‬
‫כל זה רק בשבילך, או שאת חולקת עם הבוס?‬
‫לא, הוא לא רוצה אפילו לאכול.‬ ‫-באמת?‬
‫המצב עלול להציף אותו.‬
‫ייתכן שהוא לא יתמודד עם זה.‬
‫עד כדי כך?‬ ‫-כן.‬
‫קנטניה צריך להירגע, לא?‬
‫הוא מחזיק מעמד כשהוא לבד לגמרי. תארי לך.‬
‫מה אמרו בוועד?‬
‫כלום. הוא אפילו לא סיפר להם‬ ‫על הנוקם שמטריד את התלמידים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫שלום.‬
‫מר גוארו.‬ ‫-מה נשמע?‬
‫בסדר.‬
‫רוצה לאכול?‬ ‫-כבר אכלתי, אבל אצטרף אליך.‬
‫נהדר. היא באה איתי.‬
‫להתראות.‬ ‫-בתיאבון.‬
‫איך הולך, מותק?‬
‫בסדר. רוצה קפה?‬ ‫-בטח.‬
‫ידעתי שתהיי כאן.‬
‫המקום שבו הכול התחיל ובו התאהבנו.‬
‫אתה יותר משוגע משחשבתי.‬
‫את אוהבת את זה בי.‬
‫כי אנחנו דומים.‬
‫לא. אני לא כמוך.‬
‫אני לא דופקת אנשים.‬
‫לא דיברנו מאז לינ"ל.‬
‫אנו צריכים לטהר את האווירה.‬
‫אם תניח לי, אז כן.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫לא רציתי לפגוע בך.‬ ‫-לא? אז מה עשית?‬
‫מה אתם עושים כאן?‬
‫הינה חיית המחמד שלך.‬ ‫-תניח לה.‬
‫כדאי שתישאר שם.‬
‫אנחנו יודעים שאתה נוטה לדחוף אנשים.‬ ‫-שילמתי על כך. אני רגוע.‬
‫לא תודה לי?‬
‫ברגע שאתה מגיע, העניינים מתחילים להסתבך.‬
‫זה לא קשור אליי.‬
‫אל תתעסק עם אף אחד כאן.‬
‫זה ברור?‬
‫לעולם לא תשתווה לי.‬
‫אתה מניאק.‬
‫מריה.‬
‫הקשיבי לי.‬
‫סליחה.‬
‫אנא, סלחי לי.‬ ‫אני מבין שהתנהגתי כמו מטומטם.‬
‫נוכל לדבר?‬
‫תראי, אימא שלי עברה את זה,‬ ‫היא נכנסה להיריון בגיל צעיר.‬
‫סבתי רצתה שהיא תפיל ולא תהרוס את חייה.‬ ‫-כן, פבלו. אימך היא הגיבורה שלך.‬
‫טוב שהיא ילדה אותך. לא שאלת מה אני רוצה.‬
‫אני יודע מה את צריכה.‬
‫אני מבטיח שאהיה האב הטוב בעולם.‬
‫בבקשה, תני לי הזדמנות.‬ ‫-אתה לא מבין, זה לא קשור אליך.‬
‫זה הגוף שלי ואני לא רוצה את זה.‬
‫בבקשה, תניח לי.‬
‫פבלו, תמסור ממני ד"ש לאימך.‬
‫ראול.‬
‫מה לעזאזל את רוצה?‬
‫ההאקינג היה מעשה דפוק.‬
‫אני מצטער שהרסתי את החיים המושלמים שלך.‬
‫לא, אני מבינה למה עשית את זה.‬
‫אני מוכנה לסלוח לך.‬
‫את חושבת שאני מבקש מחילה?‬
‫ראול, בבקשה. אתה צריך חברה עכשיו.‬
‫מי עשה את זה?‬
‫מה?‬
‫ראוליטו, כדאי שתלך.‬
‫מה תעשה?‬
‫מספיק!‬
‫הם יהרגו אותו.‬
‫מספיק! תעזבו אותו!‬
‫מספיק!‬
‫-לעזאזל, קנטניה מגיע.‬
‫מספיק!‬
‫הכול באשמתך!‬ ‫-מספיק!‬
‫חתיכת אידיוט!‬
‫מספיק!‬
‫למה לעזאזל חזרת?‬
‫בגללך.‬
‫ראול.‬
‫אני לא יכול להגן עליך.‬
‫מה קרה? אתה בסדר?‬
‫לעזאזל.‬
‫תתרחקי ממריה.‬
‫סליחה?‬
‫תעזבי את מריה.‬
‫למה? היא חברה שלי.‬
‫את משפיעה עליה לרעה.‬
‫בטח.‬
‫לקח לך זמן לדבר על זה.‬
‫כל מה שיצא עלייך בלינ"ל היה דפוק.‬
‫אני לא שופט אותך.‬
‫אבל זה לא בשבילי.‬
‫טוב שהפלה היא לא בשבילך.‬
‫באיזה חודש אתה?‬
‫תראי, קלאודיה.‬
‫אני יודע שהיה לך קשה.‬
‫וכל החרא הזה…‬ ‫-זה לא בגלל ההפלה.‬
‫זה בגלל בחורים כמוך.‬
‫אני יודעת למה אתה מסוגל.‬
‫אבל אתה לא יודע למה אני מסוגלת.‬
‫אתה זה שמזיק למריה.‬
‫אל תתקרב אליה, טוב?‬
‫תהיה מודע לגבריות הרעילה שלך.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫לא. נפצעת.‬
‫אני באמת בסדר. זה שום דבר.‬
‫רק רציתי להיות איתך.‬
‫לא כאן.‬
‫את כבר לא עובדת כאן, למי אכפת?‬
‫אני לא רוצה שיראו אותנו.‬
‫כשנגיע הביתה.‬
‫בואי נלך הביתה.‬
‫למה נתת לראול לחזור לבית הספר?‬
‫רגע אחד, אני המנהל.‬
‫אני לא חייב לך הסברים.‬
‫בסדר.‬
‫מה זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אימך התכוונה לזרוק את זה לפח.‬
‫מה? סופיה, לאן זה?‬
‫סופיה, אני מדבר איתך.‬ ‫-אני לא חייבת לך הסברים.‬
‫אתה לא אבא שלי.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תפתח, מייד אספר לך.‬
‫מישהו גנב את המפתחות שלי.‬ ‫-לעזאזל, אחי.‬
‫כולך חבול. מה קרה?‬
‫נפלת, אידיוט?‬
‫מה קרה לך?‬ ‫-כלום.‬
‫מה כלום? הפרצוף שלך מדמם.‬
‫הלכת לבית הספר, נכון?‬
‫הלכת לבית הספר?‬
‫למה לעזאזל הלכת לשם?‬
‫כואב לי הראש.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫אסור לנו להסתכן.‬ ‫אתה בכלל לא אמור להיות במקסיקו, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-הלכת כדי לחטוף מכות.‬
‫אני לא מבין…‬
‫עקבו אחריך?‬
‫עקבו אחריך, טיפש?‬
‫דפקת אותנו.‬
‫נדפקנו.‬
‫אני יכולה להיכנס?‬
‫בטח.‬
‫היי…‬
‫חכי רגע.‬
‫תודה שבאת.‬
‫ממש רציתי לדבר איתך.‬ ‫-לא באתי כדי לדבר.‬
‫אומרים ששחרור קיטור עוזר להפחית‬ ‫לחץ פוסט־טראומטי, אז תקשיב לי.‬
‫אתה מניאק.‬
‫בגללך שוב איבדתי את אבי.‬
‫סילקו אותנו מהבית ואימי שונאת אותי.‬
‫עקבת אחריי לבית הקברות, לא?‬
‫כן, זה הייתי אני.‬
‫פחדתי שיקרה לך משהו.‬
‫באמת, לאור האיומים של המשוגע‬ ‫שתוקף את כולם…‬
‫די, אתה המשוגע.‬
‫חזרת כי אתה אוהב לדפוק את כולם?‬
‫את מכירה אותי.‬
‫את חושבת שהייתי קובר מישהו בחיים?‬
‫לא.‬
‫אתה מניאק, אבל לא רוצח.‬
‫אז זהו.‬
‫יש כאן עוד מישהו?‬
‫ממש לא.‬
‫אמרתי לך שאין כאן אף אחד.‬
‫מה זה היה?‬
‫זה מבחוץ.‬
‫זה היה בפנים.‬
‫כאן?‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זה היה חדר השינה של ההורים שלי.‬
‫למעשה…‬ ‫-אם אפתח את הדלת, לא אראה אף אחד.‬
‫הדלת לא נפתחת.‬
‫אפתח אותה לאט.‬
‫יקירי, אל תשאיר אותי לבד כל כך הרבה זמן.‬
‫סופי, הירגעי והרגישי בבית.‬
‫לא אכפת לך, נכון?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אתם צריכים לדבר על הרבה דברים,‬
‫אז אבשל ארוחת ערב לשלושתנו.‬
‫לא, עשיתי את מה שבאתי לעשות.‬
‫בסדר.‬
‫ביי, מותק.‬
‫החברה שלך לא נראית מרוצה.‬
‫המפתחות.‬
‫עופי מהבית שלי.‬
‫ראול, כמה חצוף. אפילו לא תציע לי משקה?‬
‫עופי מהבית שלי.‬
‫מה אתה חושב שיקרה כשכולם יגלו‬ ‫שאתה מחביא כאן את ג'רי?‬
‫מה? על מה את מדברת?‬
‫ג'רי, ג'רי, צא החוצה!‬
‫אין מצב.‬
‫אז אביא אותו לכאן.‬
‫אני אצלם תמונה ואשלח לכולם.‬
‫לא. לכל הרוחות.‬
‫ג'רי!‬
‫נדפקנו, אחי.‬
‫הוא בא.‬
‫יקירי, שוב התחבאת בארון?‬
‫מה את רוצה?‬
‫כמה הסוד שלכם שווה? שנלך לכספת?‬
‫במה לעזאזל הסתבכת?‬
‫אני?‬
‫דברי עם יורדי.‬
‫הוא לא יעזור לך?‬
‫הכרת אותו להורים שלך?‬
‫כמה שווה הסוד שלך, סוחרת?‬
‫אין לך הוכחה.‬
‫יש לי את כל השיחות שלך. יודעת מה?‬
‫את תשכחי מכל זה…‬
‫ואני אשכח מחיי הפשע שלך.‬
‫סגרנו?‬
‫תודה.‬
‫עוד משהו, גברתי?‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫סלחו לי.‬
‫תודה שבאת.‬
‫לא השתנית.‬
‫הוא הנוקם.‬ ‫-לא, ראול הוא לא הנוקם.‬
‫באמת?‬
‫נו, סופיה.‬
‫ראול הוא…‬ ‫-תקשיבי לי.‬
‫הוא שכנע אותך?‬
‫ראול הוא אנוכי.‬ ‫-זה העניין.‬
‫הוא לא יבזבז את זמנו בנקמה‬ ‫על מוות של מישהו אחר.‬
‫והוא אשם חלקית במותו של לואיס, אז…‬
‫אז מי זה?‬
‫מרתה?‬
‫היא סבלה יותר מכולם.‬
‫אם היו הורגים את הבן שלי, הייתי מתנקם.‬
‫עשיתי טעות.‬
‫רציתי לעשות אתכן כל כך הרבה דברים, נורה.‬
‫מה את רוצה?‬ ‫-התקשרתי אליך כל היום, למה לא ענית?‬
‫תפסיקי להתקשר אליי.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הבחורים האלו רציניים.‬
‫הם יהרגו אותנו.‬
‫אני עוזב.‬
‫לא, אני אשיג את הכסף.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה כאן.‬
‫בסדר.‬
‫היא לא בבית.‬ ‫-איך את יודעת?‬
‫הכלב לא נובח.‬
‫למרתה יש הרגלים מסוימים.‬
‫יש לה לו"ז קבוע.‬
‫היא בוודאי מטיילת עם הכלב לפני השינה.‬
‫בוא נראה.‬
‫חאווי, תעזור לי.‬ ‫-לא.‬
‫תעזור לי.‬ ‫-לא. סופיה, זה לא חוקי,‬
‫סופיה.‬ ‫-קדימה.‬
‫את בסדר? היזהרי.‬
‫היזהרי. את בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-אין מצב.‬
‫כדאי שנלך, סופיה.‬
‫את שומעת אותי?‬
‫זהו.‬
‫למה לא בטחת בי?‬
‫רציתי לתת לך התחלה חדשה, הזדמנות שנייה.‬
‫זו תוכנית… אגואיסטית.‬
‫לסופיה היה קשה מאוד.‬
‫אני יודע.‬
‫זה נעול?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫זה לא חוקי.‬
‫אחת־אחת.‬
‫טוב.‬
‫הצלחת?‬ ‫-כן.‬
‫נפצעת?‬
‫לא.‬ ‫-טוב.‬
‫בוא.‬
‫תחפש במגירות האלו.‬
‫המקום הזה מצמרר.‬
‫זה כאילו שהוא עדיין חי.‬
‫הבגדים מבית החולים.‬
‫לא, סופיה, לא!‬
‫מה קרה?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫אני רוצה לראות.‬ ‫-תחפשי את הטלפון.‬
‫הבגדים מבית החולים.‬
‫תראה.‬ ‫-מה?‬
‫הציורים שלו.‬
‫- חסר תועלת -‬
‫חכה, נאבו.‬
‫לא ייתכן.‬
‫עזור לי.‬
‫חכה.‬
‫זהו זה.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-עזבי את זה.‬
‫זה לא חתול.‬ ‫-אני יודעת, אידיוט.‬
‫בוא הנה.‬
‫לא.‬
‫בוא הנה.‬
‫מה קרה, נאבו?‬
‫בוא הנה.‬ ‫-תפסיק!‬
‫נאבו!‬
‫בוא הנה.‬ ‫-תהיה בשקט.‬
‫נאבו!‬
‫נאבו.‬
‫מה קרה, נאבו?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫בואי נלך.‬ ‫-איך?‬
‫לא! נאבו, בוא!‬
‫נאבו, בוא!‬
‫נאבו!‬
‫הלו? זה מקרה חירום!‬
‫הבית שלי עולה באש! בבקשה!‬
‫בוא הנה, נאבו!‬
‫נאבו, בוא הנה, בבקשה!‬
‫הצילו, בבקשה!‬
‫זה סרדה דה אוליבו…‬
‫סרדה דה אוליבו 496.‬
‫מהרו, בבקשה. הכול נשרף מהר!‬
‫כן, אני לבד.‬
‫לא!‬
‫סופיה. בואי.‬
‫בואי.‬
‫מכאן.‬
‫תראי. מכאן.‬
‫זהו.‬
‫אפשר לדרוך על זה?‬ ‫-כן.‬
‫הצילו!‬
‫אם יתפסו אותנו, נהיה בצרות.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-בבקשה!‬
‫הבית שלי!‬
‫מה נעשה?‬
‫חאווי, אתה חייב לקפוץ.‬
‫תסתכל עליי. זה שום דבר.‬
‫אתה חייב לעשות את זה. זה שום דבר, קדימה!‬
‫אתה חייב לעשות את זה!‬
‫קדימה. חאווי, קדימה.‬
‫תקפוץ!‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה עשית, נורה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-מה?‬
‫- משטרה -‬
‫- לזכרו של ריקרדו מחיה -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬