‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫שכחתם ממני.‬
‫הביאו את ג'רי…‬
‫נוק אאוט.‬
‫הביאו אליי את ג'רי.‬
‫מה לעזאזל אני אעשה?‬
‫הכסף שלי הלך, הכרטיסים שלי חסומים.‬
‫אני הולך לגווע ברעב.‬ ‫-שום דבר מזה לא משנה.‬
‫מה שחשוב זה שאתה בסדר.‬
‫זה הנוקם. בוא נראה.‬
‫"דקת דומייה לזכר לואיס".‬
‫בן זונה.‬
‫הוא אומר לנו מי יהיה הקורבן הבא.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר.‬
‫נאום הפרדה שכתבת היה יפהפה.‬
‫אני מרגיש…‬
‫אסיר תודה.‬
‫- תלמידים יקרים… -‬
‫- בקשה לצו מעצר -‬
‫- הררה דה לה רוסה רוחליו -‬
‫- משרד התובע המחוזי -‬
‫אבא שלך הגיע.‬
‫איפה הוא?‬
‫בכלא.‬
‫אימא שלך לא סיפרה לך?‬
‫הסגרתי את עצמי.‬
‫הקשיבו.‬
‫זוכרים שכמו מטומטמים חיפשנו את ג'רי?‬
‫תראו איפה הוא.‬
‫משתכר בכיף.‬
‫ונחשו עם מי?‬
‫עם סופיה וראוליטו.‬
‫רק הם יודעים איפה הוא.‬ ‫מה לעזאזל, ביה"ס הלאומי?‬
‫התלמידים שלכם מסתירים רוצחים?‬ ‫-לעזאזל!‬
‫זה העניין?‬
‫הינה הבוגדת.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫בוקר קשה לכולם.‬
‫היי.‬ ‫-מה קורה?‬
‫היי…‬
‫…עם סופיה וראוליטו.‬ ‫-תראי.‬
‫רק הם יודעים איפה הוא.‬ ‫-זה מסביר את זה.‬
‫אותך כבר שונאים,‬ ‫עכשיו ישנאו גם אותי בגללך.‬
‫ראית עם מי היא נמצאת?‬ ‫-זה דפוק, סופיה.‬
‫איזו כלבה.‬ ‫-מי עושה דבר כזה?‬
‫היי, הקשיבי.‬
‫רציתי לדבר איתך על ליל אמש.‬
‫ובכן…‬
‫שמעת?‬ ‫-אין לה בושה.‬
‫בוגדת.‬
‫אולי זה לא המקום המתאים.‬
‫נלך למקום אחר, אם תרצי.‬
‫אתה רוצה?‬
‫כן?‬
‫אני מפריעה?‬
‫לאן אתם הולכים?‬
‫אני צריכה לדבר איתכם במשרד שלי.‬
‫בואו.‬
‫שמעתם אותי?‬
‫- חוסה קסיאס‬ ‫הודעה חדשה -‬
‫- אני איש עסקים, את מבזבזת את זמני -‬
‫- אם תגידי כן, אפנק אותך פי שלוש -‬
‫- תוכלי לבוא למלון שלי עכשיו? -‬
‫- חררדו גראנדה‬ ‫סוג דם: O חיובי -‬
‫אתה בצבא?‬
‫די, נו.‬
‫תראה לי.‬ ‫-לא. זו בסך הכול שרשרת.‬
‫חררדו גראנדה.‬
‫שמך אינו קרלוס?‬
‫כן, שמי קרלוס. לאבי קוראים חררדו.‬
‫אבא שלי נתן לי אותה.‬ ‫-אז אבא שלך הוא החייל?‬
‫הוא לא חייל, אבל היא שלו.‬
‫הוא נתן לי אותה.‬ ‫-כן.‬
‫אל תדאג. עכשיו הכול הגיוני.‬
‫מה הגיוני?‬
‫הכול. העובדה שאתה בארון, הבעיות שלך.‬
‫חוסר הביטחון שלך.‬
‫מגניב, לא?‬
‫היא נראית טוב עליך.‬
‫אני אוהב אותה. בזכותה אני מרגיש מוגן.‬
‫מוגן יותר מאשר איתי?‬
‫מוגן יותר מאשר כשאני עליך?‬
‫זה נעים לך?‬
‫תפסיק. אני אקרע אותך.‬
‫שלום, חווייר.‬
‫מה שלומך?‬
‫מריה אמרה שיש לך כאב ראש. הכול בסדר?‬
‫כאב הראש שלי?‬
‫לא, זה בסדר. זה בא והולך.‬
‫אהיה זריז. יש לי תוכנית.‬
‫אכיר לך את אבא שלי. אני רוצה שתפגשי אותו.‬
‫נספר לו מה קורה, אני בטוח שהוא ירצה לעזור.‬
‫הוא לא כזה נורא בחברת בנות.‬
‫חאווי, אתה יודע מה?‬
‫תודה שהצעת לעזור, אבל עשית מספיק.‬
‫אני לא רוצה לגרור אותך לזה.‬
‫בסדר. תנוחי קצת.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫אתה חושב שפצעת אותו?‬
‫לא. למה אתה חושב?‬
‫זה פשוט מוזר, כי…‬
‫רוסיטה חתיכה.‬
‫אני יודע.‬
‫כשאני לבד וחושב עליה, אני ממש חרמן.‬
‫אולי אתה מחבב אותה.‬
‫זה נכון.‬
‫לא, אחי. כלומר, ממש מחבב אותה.‬
‫לא רק לסקס.‬
‫שקרנים מחורבנים!‬ ‫-היי.‬
‫שניכם, לכו לכיתה, בבקשה. בלי לקלל.‬
‫את לא טובה ממנו, בוגדת.‬
‫איפה ג'רי? איפה אתם מסתירים אותו?‬ ‫-הייתי ברורה. לכו לכיתה.‬
‫שכחתם מי הציל את חייכם? כפויי טובה.‬
‫בבקשה, סופיה. לכו לכיתה.‬
‫- אני על הספות מאחור -‬
‫רוסיטה.‬
‫את צעירה מאוד ו…‬
‫יפה מאוד.‬
‫את יכולה להיות דוגמנית.‬
‫ואתה שונה מאוד.‬
‫לא לטעמך?‬
‫אמרי לי…‬
‫באיזה משחק אנחנו משחקים?‬
‫שנאכל ארוחת בוקר?‬
‫בטח.‬
‫את יכולה להזמין משהו מהחדר שלי.‬
‫יש לי מתנות בשבילך.‬
‫הבא אותן. אני אחכה פה.‬
‫בואי נעלה למעלה.‬
‫תורידי את השמלה הזו.‬
‫אתן לך את המתנות.‬
‫אולי תשתחררי.‬
‫יודע מה? נעים להכיר. להתראות.‬
‫אתם יודעים כמה זה חמור להגן על פושע?‬
‫אתם יודעים מה עליי לעשות?‬
‫לסלק את שניכם מביה"ס ולדווח למשטרה.‬
‫אז למה שלא תעשי את זה?‬
‫כלומר, הבחור בסרטון…‬
‫זה לא ג'רי.‬
‫זה פבלו.‬
‫הוא ממציא דברים כדי לדפוק את כולנו,‬ ‫ואת מאמינה לו?‬
‫זה לא מחמיא למנהלת.‬
‫עלייך לחקור, לבחון את העובדות‬ ‫ואז להחליט. לא להפך.‬
‫נכון?‬
‫סופיה.‬
‫אין לי ציפיות מראול.‬
‫אבל לא ציפיתי לזה ממך.‬
‫אנחנו לא הבעיה האמיתית שלך.‬
‫באמת.‬
‫טוב.‬
‫טוב. הישארו כאן,‬ ‫אשאל את אימך מה דעתה על כך.‬
‫היא באה לאירוע הפרידה של קנטניה.‬
‫הישארו כאן, בבקשה.‬
‫קנטניה.‬
‫בואו נעשה…‬
‫נעשה דקת דומייה.‬
‫קנטניה על הכוונת שלו.‬
‫נחמד מצידם לארגן אירוע פרדה.‬
‫כן.‬ ‫-יקירתי, הירגעי. סופיה תהיה שם.‬
‫אדוני המנהל, בוא מכאן.‬ ‫בוקר טוב, נורה. בבקשה, מכאן.‬
‫יש לנו הפתעה בשבילך,‬ ‫אבל היא עדיין לא מוכנה.‬
‫אוי, לולו.‬ ‫-אז בבקשה,‬
‫יש כאן כמה מתנות מהתלמידים.‬
‫באמת?‬ ‫-בבקשה.‬
‫מה זה?‬ ‫-תראה.‬
‫קנו לך ספל עם הקדשות‬ ‫והכינו את הקפה האהוב עליך.‬
‫כמה נחמד.‬
‫תראי, כתבו על זה.‬ ‫-כמה נחמד.‬
‫חלפו רק כמה ימים‬ ‫אבל זה מרגיש כמו נצח, המנהל.‬
‫אני כבר לא המנהל, לולו. אבל תודה.‬
‫ובכן, אצטרך להתרגל לזה.‬
‫אפשר להתרגל לכל דבר, לולו.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, שנדבר על החתונה?‬
‫כבר הבאתי את השמלה שלי.‬ ‫-באמת?‬
‫אני לא יכולה לחכות.‬ ‫קניתי עגילים ענקיים וריסים מדהימים.‬
‫אני שמחה בשבילכם. מזל טוב.‬ ‫-שלום.‬
‫המורה… סליחה, המנהלת, תרצי משהו?‬
‫שלום.‬ ‫-נורה, אני צריכה לדבר אתך.‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫על מה?‬ ‫-סופיה.‬
‫סופיה נמצאת במשרד שלי.‬ ‫-היא בסדר?‬
‫היא בסדר, תבואי?‬
‫כמובן.‬ ‫-כן, לכי.‬
‫הקשיבו, זוכרים שכמו מטומטמים‬ ‫חיפשנו את ג'רי?‬
‫תראו איפה הוא.‬
‫משתכר בכיף.‬
‫ונחשו עם מי?‬
‫עם סופיה…‬
‫במה אתה צופה?‬
‫בשום דבר.‬
‫או בעצם, במה אתה צופה שאתה לא רוצה שאראה?‬
‫לא, זה רק אינסטגרם.‬
‫צופה בסרטונים של חתלתולים?‬ ‫-משהו כזה.‬
‫בטוח שאתה לא רוצה פירות?‬
‫אוכל להכין לך משהו.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫כלום?‬
‫בא לי קסדיה. זה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אני יכול להתקלח קודם?‬ ‫-בטח.‬
‫יש מגבות למעלה.‬ ‫-נהדר.‬
‫אצטרף אלייך בעוד רגע.‬
‫נהדר.‬
‫נתראה שם.‬
‫איך אתה גורם למנהלים לפחד ממך?‬
‫לפחד? אני לא חושב שזה פחד, אולי כבוד.‬
‫לא. תראה.‬
‫אתמול הבטחת לי משהו. ספר לי.‬
‫טוב, אבל לא עכשיו.‬ ‫אנחנו צריכים להתמקד בקנטניה.‬
‫מה אתם עושים? אמרתי לכם להישאר במשרד שלי.‬
‫כמה קשה לציית להוראות?‬
‫איפה היית?‬
‫אין לי זמן. אני צריכה לדבר עם קנטניה.‬
‫אני צריכה לדבר איתך. נעלמת לי.‬
‫אין לי זמן.‬
‫נורה.‬ ‫-מה קרה?‬
‫את שקרנית.‬
‫אם תרצו לדבר בפרטיות, היכנסו למשרדי.‬
‫אניח לכן.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-רצית לדבר? בסדר.‬
‫למה הסגרת את אבא?‬
‫יש לך הסבר?‬
‫בוא.‬
‫להתראות, גברתי.‬
‫תודה רבה.‬
‫זה מגיע לך, מר קנטניה.‬
‫אני חייבת ללכת, אני מאחרת בהכנות.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫אל תלך לשום מקום. מייד אשוב.‬ ‫-כן.‬
‫"בית הספר הלאומי‬
‫כוח ונאמנות‬
‫מחפשים אמת, שלום ושוויון‬
‫אתה הבסיס‬
‫של הידע שלי‬
‫נלחם למען המדע‬
‫האהבה וההגינות"‬
‫תפגינו קצת התלהבות, ילדים.‬ ‫כולם יגיעו עוד מעט, קדימה.‬
‫איש לא ישלם לך על הכנת שיעורי בית.‬ ‫נו, זה רק לכתוב.‬
‫היי, הכול בסדר?‬
‫אפשר?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫תיהנה.‬
‫איכס.‬
‫אין לך מושג.‬
‫הוא היה שמן ומגעיל.‬
‫הוא התנהג אליי כמו לזונה.‬
‫לא חשבתי שזה יהיה כל כך קשה, מריה.‬ ‫אני לא בנויה לזה.‬
‫אם לא אשיג את הכסף, הם יהרגו אותי.‬
‫הירגעי. אנו נמצא פתרון.‬
‫את לא לבד, בסדר?‬
‫אתקשר אלייך אח"כ.‬
‫- חווייר ויליאמס -‬
‫"מחפש אמת, שלום ושוויון"‬
‫אלוהים, זה מדכא.‬
‫קלאודיה, ראית את קנטניה?‬
‫לא.‬ ‫-סופיה!‬
‫סוסנה ואימא שלך מחפשות אותך.‬ ‫-לולו, זה דחוף,‬
‫ראית את קנטניה?‬ ‫-כן, הוא בטרקלין, לבדו.‬
‫איזה טרקלין?‬ ‫-"הטרקלין".‬
‫בטרקלין?‬ ‫-זה מה שאמרתי.‬
‫לא, חכו! אנחנו מתחילים בחזרה! ראול!‬
‫- קנטניה -‬
‫שלום?‬
‫שתית משהו?‬
‫קניתי קפה במכונה האוטומטית.‬
‫"האביב שלך יהיה קצר".‬
‫שלום?‬
‫זה תפוס.‬
‫זה תפוס!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה לעזאזל? תנו לי לצאת! הצילו!‬
‫"בית הספר הלאומי, כוח ונאמנות"‬
‫זה כל כך עלוב.‬
‫דאריו, איפה קנטניה?‬ ‫-איפה ג'רי?‬
‫איפה הוא?‬ ‫-מחרבן.‬
‫"בית הספר הלאומי, כוח ונאמנות‬
‫"מחפש אמת, שלום ושוויון"‬
‫תנו לי לצאת!‬
‫הצילו!‬
‫"אני נושא אותך בלבי, עיצבת את גורלי‬
‫בית הספר הלאומי‬
‫כוח ונאמנות‬
‫מחפש אמת, שלום ושוויון‬
‫לעולם לא נשכח אותך‬
‫בית הספר הלאומי‬
‫תמיד תהיה איתי‬
‫בית הספר הלאומי"‬
‫בראבו!‬
‫אלוהים אדירים! מה לעזאזל?‬
‫מי זה?‬
‫ה"שוגר בייבי" שלך.‬
‫רוסיטה?‬
‫כן.‬
‫כן, זו רוסיטה.‬
‫לכי תזדייני.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫היית שם, ולא ראית אף אחד שיצא משם?‬
‫אם הייתי רואה מישהו נכנס,‬ ‫הייתי אומר לך, סופיה.‬
‫איפה ארנסטו? לא ראיתי אותו.‬ ‫-זה מוזר.‬
‫מוזר שאתם מסתירים את ג'רי‬ ‫ומגיעים לשירותים לפני כולם.‬
‫אל תיתמם. היית שם כשקנטניה נכנס.‬
‫לעזאזל! קברו אותנו בחיים, זוכר?‬
‫איך אפשר לשכוח? אני הצלתי אותך.‬
‫איך אדע שאת לא אשמה?‬ ‫-נו, באמת!‬
‫כבר שכחת?‬ ‫-ואיפה אתה היית?‬
‫זה בולשיט.‬ ‫-זה מה שראיתי, אותך ואת החבר שלך.‬
‫עופי מכאן לפני שאקרע אותך.‬ ‫-אתה נוראי.‬
‫אחלה חרבון, לא?‬
‫מנדיזבל.‬ ‫-זה מספיק. תהיה בשקט.‬
‫אתה חושב שאתה מצחיק?‬
‫נתתי את חיי לבית הספר הזה.‬
‫נתתי לך המון, וגם לך ולך.‬
‫לכולכם.‬
‫הירגע, אחי.‬ ‫-אל תקרא לי "אחי" ואל תגיד לי להירגע.‬
‫אני נעלתי את ג'רי.‬
‫לא רציתי שמשהו יקרה ללואיס או לאף אחד מכם.‬
‫אבל עם הגישה הזאת,‬ ‫עם הצחקוק האידיוטי שלכם…‬
‫לפעמים…‬
‫אני חושב שאתם ראויים למה שקורה.‬
‫תראו, כולם כאן בלחץ. בבקשה, לכו הביתה.‬
‫לכו הביתה או לעזאזל. לא אכפת לי.‬
‫אתה מורה. בבקשה.‬ ‫-לא, אני כבר לא מורה.‬
‫אני כלום, המנהלת.‬
‫הניחו את הטלפונים, בבקשה.‬
‫הוא מסכן, אבל זה היה מצחיק.‬
‫כן. אני יכולה לדמיין אותו…‬
‫בואו.‬
‫איכס.‬
‫גם את?‬
‫מה תרצי שאגיד?‬
‫ידעת איפה ג'רי ולא אמרת מילה.‬
‫ידעת שהרגשתי אשמה.‬ ‫-לא ידעתי על ג'רי.‬
‫ראול הסתיר אותו כל הזמן.‬ ‫כשניסיתי לתפוס אותו, הוא ברח.‬
‫איך אוכל להאמין לך,‬ ‫אם את בוטחת בבחור דפוק?‬
‫חוץ מזה, את משוגעת עליו.‬
‫טוב, כן. אני משוגע עליו.‬
‫ואו, סופי. זו חתיכת הצהרה.‬
‫תוכלו שלא תספר לכולם, בבקשה?‬
‫ולא הסתרתי את ג'רי!‬
‫ביי, מותק.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום, ברוכה הבאה.‬
‫יש לך הזמנה?‬ ‫-לא, אני נפגשת עם מישהו.‬
‫ללוות אותך?‬ ‫-אין צורך.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-תודה.‬
‫שלום. מצטער, אני מחכה למישהי.‬
‫כן, אתה מחכה לי. אני רוסיטה.‬
‫את לא רוסיטה.‬
‫מי שלח אותך?‬
‫זו בדיחה?‬ ‫-לא, חכה.‬
‫אני אחותה של רוסיטה.‬
‫ושמה אינו רוסיטה.‬
‫אני נעלתי את ג'רי.‬
‫לא רציתי שמשהו יקרה ללואיס או לאף אחד מכם.‬
‫אתה מבוקש ע"י המשטרה?‬
‫צא מהבית שלי, בבקשה.‬
‫מה?‬ ‫-גיגלתי אותך.‬
‫שמך ג'ררדו. קח את הדברים שלך והסתלק.‬
‫רגע…‬ ‫-לא אבקש שוב.‬
‫מה? לא.‬
‫אתה רוצח!‬
‫בבקשה, תן לי להסביר.‬ ‫-מה יש להסביר?‬
‫שאתה משתמש בי? שהיית צריך להסתתר?‬
‫רצית לזיין אותי כדי שתוכל להסתתר מהמשטרה?‬
‫עוף מפה.‬ ‫-איך אתה יכול לחשוב ככה?‬
‫צא החוצה.‬ ‫-איך חשבת שאני משתמש בך?‬
‫אתה חושב שאני טיפש?‬ ‫אני לא רוצה לשמוע! צא!‬
‫בבקשה, הקשב לי.‬ ‫-לא אגיד שוב.‬
‫בבקשה, הקשב לי.‬ ‫-צא מכאן! אתה לא מבין?‬
‫הקשב לי.‬ ‫-לא. מה אתה רוצה?‬
‫אני לא רוצח.‬ ‫-אתה כן. תבכה למישהו אחר.‬
‫הסתלק מכאן!‬
‫רוצה שאכסח אותך? צא החוצה! קדימה!‬
‫העניין הוא…‬
‫אנחנו בצרות, ו…‬
‫רציתי להסביר למה.‬
‫אתה מבין, אנחנו…‬
‫אנחנו צריכות הרבה כסף.‬
‫תראי, אני לא בנק.‬
‫אם יש דבר אחד שלמדתי…‬
‫זה לא לבטוח בבחורות יפות כמוך.‬
‫את יודעת מה?‬
‫הזמיני מה שתרצי על חשבוני.‬
‫וכמובן…‬
‫מסרי ד"ש לאחותך.‬
‫בסדר?‬
‫נעלתי את ג'רי. מעולם לא רציתי…‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫ראיתי את הדרמה עם קנטניה, מה קרה?‬ ‫-זה היה נורא.‬
‫פשוט נורא.‬
‫היי, אבל יש לי חדשות טובות.‬
‫מה?‬
‫דיברתי עם ההורים שלי.‬
‫ו…?‬
‫ו…‬
‫הם יתמכו בי.‬
‫הם רוצים שאבוא איתך.‬
‫מה?‬
‫תבואי איתי למדריד?‬ ‫-ברור שכן.‬
‫לאן שתלכי, אבוא איתך.‬ ‫את כבר אמורה לדעת את זה.‬
‫נהיה רחוקות מהכאוס הזה, ואני פשוט…‬
‫איך שכנעת אותם?‬
‫הם פשוט הבינו.‬
‫הם רוצים שנהיה מאושרות.‬
‫הם ישלמו על הטיסה והמחיה שלי,‬
‫אז לא תצטרכי לדאוג לשום דבר.‬ ‫-ואו.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫הם מאיימים להרוג אותה.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫אבל נוכל למצוא דרך להשיג את הכסף.‬
‫אי אפשר, קלאו.‬
‫היי…‬
‫מריה.‬
‫תני לי לעזור לך.‬ ‫נפתור את זה ביחד, בואי הנה.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫טוב לי איתך.‬
‫זה לא קורה לי עם אף אחד.‬
‫נחמד שאת מרגישה כך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא נורא. זה בסדר.‬
‫היי, לא. מה את עושה?‬ ‫-אני הולכת.‬
‫מריה, הירגעי. זה בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫אוכל להחזיר את זה בפעם אחרת?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אז גילית מי עומד מאחורי כל זה?‬
‫ובכן, לא. עדיין לא.‬
‫לכן אני זקוקה לעזרתך.‬
‫אוכל לשאול אותך כמה שאלות?‬
‫אל תשחקי אותה בלשית, ילדה.‬
‫את עלולה להסתבך, זה מסוכן.‬
‫אני רק רוצה לעזור. באמת.‬
‫מצטערת על גסות הרוח,‬ ‫אבל אני מעדיפה להיות לבד.‬
‫כמובן.‬
‫כן.‬
‫לא… אני אלך.‬
‫אוכל להשתמש בשירותים שלך לרגע?‬
‫כמובן, בואי.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫- עכשיו! צלצל בפעמון הדלת -‬
‫הכול בסדר, ילדה?‬
‫ילדה, איפה את?‬
‫סופיה?‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אני רק…‬ ‫-נגעת בדברים של לואיס?‬
‫לא.‬ ‫-אסור לגעת בדברים שלו.‬
‫רק רציתי להיפרד ממנו.‬
‫צאי מהבית שלי. הניחי לי.‬ ‫-טוב.‬
‫מצטערת.‬ ‫-בוא, נאבו.‬
‫בוא. אתה בסדר?‬
‫אין עלייך.‬
‫אלו הציורים של לואיס?‬ ‫-כן.‬
‫רוסיטה.‬
‫- מפונקת‬ ‫מושחת -‬
‫ידעתי שראיתי את זה פעם.‬
‫- חסר עמוד שדרה -‬
‫דאריו וארנסטו.‬
‫הצילו!‬ ‫-הצילו!‬
‫אלכס.‬
‫הצילו!‬
‫המסיבה.‬
‫מריה.‬ ‫-שמישהו יזעיק אמבולנס!‬
‫הבית.‬
‫הנוקם מגשים את משאלותיו של לואיס.‬
‫- עלובי החיים -‬
‫מי הבא בתור?‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬