Håll henne stadigt, Willie! - Han kör som en galning!
Stormen tjuter som ett vilddjur.
Det kanske är Guds straff för att det sker inför denna orättvisa.
En oskyldig man ska inte utsättas för sådan grymhet.
Hör jag ett ord till om att du är oskyldig unge herr Whittock
kör jag upp käppen så att du känner smaken av handtaget.
Oskyldig? Hur kom du på det? Du erkände ju att du mördat den fan.
-De tog dig på bar gärning. -Jag erkände att jag mördat ett monster.
Att han förvandlades till människa efter döden?
-Ja. -Ja, mycket övertygande att monstret...
...framstår som en människa för alla andra och precis när herrskapet
upptäckte att du halshuggit deras älskade brorson.
-Besten hade slitit mig i stycken. -Grabben var en fjolla.
Det var ingen grabb när jag dödade honom. Jag vet vad jag såg.
Vad tror du orsakat den här skadan?
-En hetlevrad älskarinna. -Tror du en kvinna gjorde det här?
Jag har fått värre blemmor i passionerad älskog.
Jag förlorade nästan min vänstra kula i affären med Drusilla Douglas.
Gud välsigne henne. Hon mist synen i syfilis och föll ner i en brunn senare.
Den som gjorde det här hade klor som en lejoninna.
Du är ingen vacker syn, inte konstigt om hon var en skräcködla.
-Vi får väl se vad domaren säger. -Domare Thaddeus är grym och otålig.
Han står inte med dina lögner. Jag har alla papper som signerats av vittnena.
Imorgon bitti hänger du och jag kommer vara glad över det.
Jag är glad att få lämna den här grymma världen.
Varför i helskotta stannar vi?
-Willie?! -Hästarna är rädda, rådsmannen.
-De vill inte fortsätta. -Piska dem, annars piskar jag dig.
-Jag ska vara närvarande i rätten i morgon. -Stormen blir värre, sir.
Vi måste söka skydd för natten.
Vi fortsätter i gryningen när det är säkrare.
Det finns ingenstans att övernatta. Det finns ett värdshus i närheten.
Vi svänger här. Det är bäst att komma fram innan mörkret.
Folk har försvunnit i skogen.
Ja, men dåså! Framåt!
Inga konstigheter från dig, förstått?
Tack.
Den placerar jag på ett säkert ställe.
Jösses, du var välkomnande.
Jag är rådsman Horrace Raycraft.
Det här är min kusk Willie Ryder och det här slöddret
är en brottsling jag eskorterar till hans rättegång.
Stormen har hindrat oss ikväll. Kan du ge oss logi?
-Tre rum, eller hur? -Två. Han bor med mig.
Jag kan inte sova bredvid dig, din stinkande gris.
Snälla, sluta med det där.
-Vad har han gjort? -Mördat.
-Självförsvar. -Imorgon avrättas han.
Tills dess är han mitt ansvar.
Jag antar att ni vill komma in i värmen.
Torka av stövlarna på vägen in.
Vilka tapeter. Jag har sett mönster i latrinen som är mindre groteska.
Vädrar ni aldrig här...
...och låter odören undslippa.
Aha, oväntade gäster. Jag är Martha Hogwood. Välkommen till Three Claws.
Horrace Raycraft, min kusk Willie Ryder.
-Willie Ryder? -Ja, han är landets främsta.
Vad trevligt. Låt inte min bror skrämma er.
-Han är lite efterbliven. -Det noterade vi.
Vincent och jag sköter stället ihop. Värdshuset har tillhört familjen länge.
Ett mycket fint ställe, mrs Warthog.
-Hogwood... -Precis.
Då ska jag visa er till rummen, om ni vill så snälla att följa mig.
-Visst tar du hand om hästarna, Vincent? -Ja visst...med nöje.
-Sätt i stallet där bakom. -Jag kan göra det.
-Nej, inga problem. Vincent klarar det. -Vincent klarar det.
Följ med upp.
Ni råkade inte stöta in på en ung dam på resan?
En av våra gäster försvann i morse utan att betala notan.
Vi har inte mött en själ, madam.
Det är nästan fullbelagt, men ni har tur.
Vi behöver bara två rum. Den här mördande skurken stannar hos mig.
En mördare.
Vad modigt att sitta fast med en potentiell våldsman, mr Raycraft.
Säg Horrace, snälla. Man måste vara modig i mitt yrke...
...när man skyddar sköra damer som ni från samhällets vulgära patrask.
Jag skulle oroa mig för att han avlägsnar min arm och rymmer.
Det är inte svårt att vrida av handen vid handleden när du sover.
Här är den perfekta login för kusken.
Tyvärr är sängen lite knölig. Förra gästen Lady Stillingfleet dog i sömnen
av en perforerad tarm.
Tack, madam.
Kyrkoherde Pankhurst bor på andra sidan hallen.
Vi är väldigt noga med vilka vi har som gäster här.
-Åh, Minnie! -Jag är klar nu, miss Hogwood.
Stäng dörren, din slampa.
Jösses, sängen är alldeles kladdig.
Minnie är vår aftonsdam.
Hon är tillgänglig för gästerna för endast två pund per natt.
-Det här är mister Raycraft, Minnie. -Rådsherren Raycraft.
-Gillar rådsherren det ni ser? -Det rycker i de nedre regionerna.
Minnie kan kanske få dig att lätta på trycket senare ikväll?
Det går säkert att ordna. Ert rum är längst ner i hallen.
Ta de här. Göm dem med de andra.
-Har Victoria inte kommit tillbaka? -Hon kommer inte. Nåt måste ha hänt.
-Hon kommer aldrig att klara det nu. -Det finns onda saker i skogen, Jane.
-Vi skulle inte bett henne resa ensam. -Vad ska jag ta mig till?
Du skulle ju ge dig av innan blodsmånen. Det är nästan mörkt nu.
Du klarar det. Three Claws är inte säkert. De ska fylla värdshuset med gäster
på blodsmånens natt. Deras liv hänger på det.
Vad de än har planerat, så kan det inte vara bra.
De nya gästerna... Vi kan ju stjäla deras hästar.
Han är pastoratets rådsherre. Du kommer att gripas för stöld.
Om jag ska tro på dig, så har jag kanske inget annat val.
Tro på mig, Jane.
För hans skull.
-Har du tagit hand om dem? -I stallet just nu.
Han är pastoratets rådsherre, Martha. Han ska närvara i rätten i morgon.
Han är ingen som folk glömmer så lätt.
Vad föreslår du att vi gör, då? Vi kan inte bryta pakten.
-De kommer leta efter honom. -Värdshuset måste vara fullbelagt.
Idioterna är en gåva från stormen.
Kör ner droskan i ett dike tänd eld på det.
Få det att se ut som en olycka. Ingen kommer misstänka oss.
-Och hästarna? -Vi serverar dem som aptitretare.
Jane, skynda dig.
-Vad är det här för stolligheter? -Försvinn, ditt stinkande fyllo!
Din gamla get...
Upp med hakan. Ta en drink. Gör dig beredd för stormen.
-Det är en brutal hynda! -Och blodsmånen kommer samtidigt.
Alla djävulska ingredienser för en kväll i synd och ockulta lekar.
Häll upp nåt starkt och be för att vi ska klara oss till morgonen.
Jag blir förvånad om han klarar tio minuter.
-Har du ett namn, russinet? -Horrace.
Horrace den förskräcklige.
Jag är Bernard Bagley. Det här är pastor Gilbert Pankhurst.
Från Hilperton.
-Ditt bihang, då? -Archibald Whittock.
Åtalad för mord. I morgon blir han dömd...till döden.
Drick och fira din sista tid i livet.
Blir du alltid så full, mr Bagley?
Såna här kvällar måste jag. Det lugnar nerverna.
-Är du för lite storm? -Det är inte stormen som skrämmer mig.
-Det är det som finns därute i skogen. -Du vet inte var du är, eller hur?
Det här är Grittleton Marsh.
Det finns sägner om Grittleton Marsh.
Det är milsvida urskog med ondskefulla bestar som dväljs därhän
Jag har sett en. Jag var en liten grabb. Det var det sista mitt vänstra öga såg.
De finns där. Vargar som ni aldrig sett. Långa som människor och starka som jättar.
-Vargar, säger du? -Inte vilka som helst.
Otäcka bestar som krypet upp från helvetets djup.
Vilken skrockfylld smörja.
-Jag har sett dem, sir. -Från djupet av flaskan.
Det finns säkert varg i skogen, men inte såna som du beskrev.
Den enda som är farlig häromkring är den här mördande råttan.
Och han vakar jag över.
Skål för dig, modiga herre.
Sov gott, rådsherren.
Dröm så sött, rådsherre.
Rådsherren vill träffa dig på rummet i natt. Jag har redan fått betalt.
Du får din del i morgon. Slit ut honom. Alla män måste sova som döda.
Det är för sent. Det är kanske jag som är utsliten.
Glöm inte vem som ger dig tak över huvudet, din otacksamma hora.
-Gör som du blivit tillsagd. -Skälet till att män kommer hit...
...är att få ligga med mig. Det är kanske jag som ger dig tak över huvudet.
Du vet att det är en speciell natt, Minnie.
Vi betalar dig bra för att locka hit dem, eller hur?
Var det inte så vi kom överens?
Allt går enligt planen. Annars kommer du inte gilla återverkningarna.
-Du skrämmer mig inte. -Det är inte mig du ska vara rädd för.
Fortsätt, gullet...som om du menade det.
Ja, ja... Så ska det se ut.
Herrejösses!
Åh, Gud! Gud! Gud!
Du är rostig, sågen min.
-Jag kommer inte genom benet. -Du får lägga lite tyngd på.
Det gör jag.
Ge mig huvudet. Låt det inte droppa överallt.
Det blir fläckar på möblerna.
Det är nån där.
Herre, se på mig med barmhärtiga ögon. Låt din makt fylla
min kropp och min själ. Vägled mig och ge mig styrka...
-Nån är vaken. -Har de sett oss?
Miss Hoggbottom, låt mig sjunka i din barm.
Mr Raycraft, vakna!
Häng med på en svängom med gamle kåte Horrace, din saftiga slyna.
Herrejesus! Din andedräkt luktar ju piss!
Lyssna, mr Raycraft. Värdshusägarna har slaktat Willie!
-Slaktat? -De mördar oss alla. De styckar gästerna.
Vad i helvete! Försöker du fly, din rackare!
-Ja, men... -Det avgör saken.
-Din smutsiga lilla bastard! -Det var inget nöje för nån av oss.
Jag varnade dig.
-Nu håller du tyst och lyssnar! -Lugna dig.
Jag såg hur de lemlästade vår körsven och prata om att göra detsamma med oss.
-Struntprat! -Se efter själv.
-Jag ljuger inte. -Lemlästade, säger du?
Och du kom tillbaka för att varna mig? Det låter inte trovärdigt.
Det betyder inte att det inte är sant.
Tro mig, eller så befriar jag dig från lidande.
-Det är en barmhärtig handling. -Sakta i backarna!
Ge mig vapnet. Vi går och ser om Willie verkligen blivit mördad.
Bra...men jag behåller vapnet.
Idiot.
Vincent, var la du huvudet?
-Jag trodde du hade det. -Jag sa åt dig att kasta in det.
Hörde du nåt, broder?
Behöver ni nåt, mr Raycraft?
Miss Hogwood... Jag griper dig och din bror...
...för mord.
Jag insisterar på att ni fridfullt följer med mig till magistraten...
...på en gång, annars måste jag använda dödligt våld.
Hur hade ni tänkt ta genomföra det, mr Raycraft.
Vi har slaktat hästarna, mördat kusken...
...och det finns inget sätt att ta sig härifrån i natt, eller nån annan natt.
Mitt vapen, Archie!
Sätt fart!
Satans kvinna, du hade kunnat hugga huvudet av mig med den här.
Bort från mig, galna slyna!
Skjut henne, Archie! Få bort den galna slynan!
Förlåt!
Kom hit, sötnos. Vi ska stycka våra gäster.
Vad är det för djävulskt liv! Jag är slutknullad och vill ha min skönhetssömn.
Okej, skrik så mycket ni vill. Det första jag gör i morgon är att checka ut.
Archie!
Archie, var min pistol?
Hjälp mig knyta upp knutarna.
Förlåt, grabben!
-Tack, rådsherren. -Ni hittar säkert ett sätt att tacka mig.
Jag har nåt speciellt i åtanke som inkluderar alla tre.
De här repen kan vara till nytta.
Hjälp mig!
Horrace!
-Skynda dig! -Du stressar mig!
Herregud.
Martha! Min Martha!
Vincent Hogwood, härmed griper jag dig.
Archie, bind honom!
Stopp.
Vad har jag missat?
De här uslingarna trodde de skulle komma undan med att mörda
varenda en av oss...i sömnen.
Jag skälver inför bara tanken på vilken anledning de hade.
Som tur är begrep jag att de hade lömska avsikter
så fort jag klev in i detta oheliga ruckel.
Hela kvällen låg jag och väntade på att få överlista dem.
Så fort jag hörde ett missljud i natten så skred jag till verket.
Jag räddade envar av oss
från en säker död.
Du räddade inte körsvennen. Vaför lät du dem styck upp honom?
-Stycka upp honom? -Jag var tvungen att bekräfta min teori.
-Nu har du ingen körsven... -För bövelen, sluta avbryt mig.
-Ni är skyldig mig era liv. -Du kommer dö, rådsherre.
En mycket vidrigare död...
...än vad jag och min syster hade gett dig.
Du har ingen aning om vad du gjort.
-Du skrämmer inte oss, mr Hogface. -Det är inte mig ni ska vara rädda för.
I Hela vårt liv har vi haft en uppgörelse
med de ondskefulla bestarna i de här skogarna.
De liknar inget ni sett eller hört talas om, rådsherre.
Hälften människa, hälften varg.
Blodtörstig vrede.
I generationer har vi haft en pakt som skyddat oss.
En fred mellan människa och monster.
-Vilken typ av pakt? -Varje blodsmåne när vi är fullbelagda...
...lämnar vi ett offer.
Alla gäster på Three Claws, allt slödder och alla fyllon
som gömmer sig från sina förflutna dör alla för våra händer.
Till nästa blodsmåne lämnar bestarna oss i fred.
Hur ofta är det blodsmåne?
-Två gånger på tre år. -Det är ett litet pris att betala...
...för att leva utan skräcken för att bli uppsprättade av deras klor...
...eller uppslukade av deras käftar!
Vi har Willie och din syster. Där har du offer.
Det räcker inte. Sex kroppar till tre bestar. Det är uppgörelsen.
-Är de tre stycken monster? -Ja, och låt dem inte svälta.
-Med dig blir det tre kroppar. -De kommer med hämndbegär.
Det kanske bara är en massa skrock.
Du och din syster är totalt vansinniga.
Det kanske inte finns nån annan förklaring till er blodtörst.
Och det nu är sant. Jag har sett dem. De finns.
Vi får väl offra till dem och hoppas att det räcker till.
Ja, dåså.
Du får stycka upp henne och vi offrar henne till dem.
-Gör det! -Inte min egen syster, rådsherre.
Gör som han säger.
Jag är ledsen, Martha.
-Tack gode Gud att hittade oss. -Vi kunde inte lämna er.
Här.
Det här kommer svida.
-Förlåt. -Ingen fara.
-Tack, för att ni tar hand om mig. -Det är det minsta jag kan göra.
-Archie Whittock. -Jane.
Vad trevligt.
-Vad ska de göra med honom där nere? -Vet inte. Gripa honom.
De borde döda honom, som han dödade hästarna.
-Vad? -Det finns ingen väg härifrån.
-Vi måste vänta tills i morgon bitti. -Vart ska ni ta vägen?
Hon är på rymmen.
Från vem...om jag får fråga?
Mina föräldrar. De som känner mig där hemmavid.
Archie, om jag visar dig nåt, lovar du att hålla det hemligt?
-Nej, Jane! -Jag litar på honom, Minnie.
-Han kanske kan hjälpa oss. -Du har mitt ord.
-Åh, herregud. Är det ditt? -Ja. Han heter Edgar.
-Vad gör han i garderoben? -Gömmer sig.
Inget värdshus skulle ta emot mig... Inte med Edgar.
Jag kan inte riskera att nån hittar oss.
-Var är hans pappa? -Det finns ingen pappa.
-Bara en grym man från en grym natt. -Män...
Jag har inte bett om ett barn, Archie.
Men nu när jag har honom kan inget komma emellan oss.
Han är allt jag har.
Sch, det är ingen fara, sötnos.
Snälla, förlåt mig, du mäktige.
Det här är allt jag kommer med, oh forntida varelse.
Värdshuset är fullt som du beordrade, men gästerna är inte så enkla att döda.
Jag är gammal, mästare, och vi har tjänat dig i åratal.
Men jag kan inte leverera det jag lovat.
Gå! Frossa i dem! Värdshuset är ert.
Jag ber dig att förbarma dig över mig.
Ha barmhärtighet, mästare!
Gud, hjälpe mig!
-Jag tror inte han kommer tillbaka. -Är det ni, mr Hogwood?
Accepterade de offret?
Det är nog ett nej, antar jag.
Fly!
Vi möts igen, din djävulska varelse.
Nej, helvete!
Det finns fler av dem.
Den kommer inte hålla.
Ta betäckning, pojkar!
-Vad var det? -Stanna här, jag går och tittar.
Nej, jag går...
Göm bebisen.
Jag tror jag sket på mig.
Minnie?
Inte...ett...ljud.
Göm er.
-Vad är det, Minnie! -Du skulle inte tro mig.
Göm er!
Din jävel!
Bort från mig!
Bernard!
-Bernard! -Det är för sent. Han är död.
Hjälp mig! Jag lever än!
-Det finns inget vi kan göra för honom. -Må han vila i frid.
Kan ingen komma och skjuta den saten!
Nej!
Det skulle vara självmord.
Minnie! Minnie!
Det är lugnt. Vi är säkra här.
Archie! Nej!
Nej!
Archie!
Nu är vi säkra.
-Vad har hänt med dig? -Fråga inte.
-Vad i helvete är det här? -Bernard talade sanning.
De var en gång människor.
-Två döda. En finns kvar därute. -Den kommer att komma tillbaka.
-Då är vi beredda! -Aj!
Barrikadera alla dörrar och fönster. Om vi klarar oss till soluppgången.
Tills blodsmånen går ner... då kan vi överleva.
Minnie?
Åh, herregud!
Hon är död.
-Du gjorde allt du kunde. -Jane... Herregud, Jane!
-Jane? -Vi mår bra.
Tack gode Gud.
Var är Minnie?
Jag tar henne.
Vad i helvete är det här? Du kan inte ta med ett spädbarn hit.
-Är du galen, kvinna? -Visste inte det var fullt av monster.
De är varulvar. Människor som förtrollas av månen.
Det var en sån jag dödade i Eddington. Tror du mig nu?
Vi behöver din hjälp, grabben. Vi måste barrikadera stället.
klarar du dig? -Ja.
Ropa, om du behöver mig.
Tack...Archie.
Släpp in mig.
-Nej, lyssna inte. -Släpp in mig!
Det är bara väggarna som talar.
Släpp in mig!
Det är Bernard.
Horrace! Det är Bernard.
Han lever!
Det är inte möjligt.
Vad händer med honom?
Åh, Gud!
Han är förvandlad!
Han har blivit en av dem.
Minnie... Åh, nej! Jane är ensam däruppe!
Pastorn, vakta ingången.
Bernard, det är jag, Gilbert. Visst minns du mig?
Har du kommit för att hämta din rom?
Du drack upp allt, ditt fyllesvin.
Minnie?
-Hur är det med henne? -Väldigt hårig.
Det låter inte som Minnie.
Gud!
Skynda er!
In här!
Göm er. De kommer inte åt er där.
Jag kan inte se om vi har nån chans.
Åh, herregud.
Kom inte ut förrän bägge monstren är döda. Sätt fart, grabben.
Nej, nej, nej!
Om du letar efter din arm... så missade du den precis.
-Vad var det? -Jag vet inte...en mus?
-En stor mus i så fall. -En råtta, då?
Det är ingen jävla råtta.
Helvete!
Nu ska du väl lära dig.
Dö för i helvete!
***
Stanna här. Mamma kommer snart.
Archie!
Tack.
Nej, nej!
Archie!
Tänk inte ens på det... din håriga slyna!
Archie?
Archie, vakna! Vakna!
-Vi klarade det. Det var den sista. -Den bet mig...Jane.
-Nej, nej, jag kan tvätta av dig. -Jag kan känna det...bettet.
Hungern kontrollerar mig.
Lämna mig inte.
-Archie! Archie! -Tillbaka. Det har börjat.
-Jag är ledsen, grabben. -Nej.
Titta på honom. Han har blivit biten. Han kommer förvandlas till en av dem.
-Vi har gjort allt vi kan. -Gå bort från honom, rådsherre.
Det hände Bernard och Minnie. Han kommer att slakta oss.
Jag blåser skallen av dig om du skjuter honom.
Vänta. Det är okej, Jane. Jag förvandlas.
Jag kommer inte att kunna stoppa mig själv.
Och när solen går upp, då?
-Du förvandlas du tillbaka igen. -Jag har ingen aning.
Jag måste få reda på det, Archie. Vi har ju precis träffats.
-Jag är inte redo att ta farväl. -Inte jag heller, Jane.
Jösses!
Nu händer det. Spring!
-Gör honom inte illa. -Spring, Jane!
Fan för dig, grabben!
Fan för dig!
Vi måste härifrån.
Vi kan inte stanna!
Spring!
Nej, Archie. Det är jag, Jane.
Jag vet att du finns därinne...nånstans.
Kämpa emot, Archie. Kom ihåg vem du är.
Bra, Archie. Det är ju jag.
Jesu ande, kom till oss!
Fyll oss med helig vrede!
Håll oss borta från begäret som skapar våld.
Betvinga oss med din kärleks vrede!
Åh, Herre. Ge oss FRID!
Archie.
Lova att skriva, grabben. Jag vill veta hur det går för er två.
-Vi är tre stycken. -Självklart gör vi det.
Om ni behöver nåt, frågar ni bara gamle Horrace.
-Och vid nästa blodsmåne. -Sätter du mig i buren.
Bara under den natten, grabben. Det borde skrämma de där rackarna.
Och innan jag glömmer det.
Vittnesmålen och arresteringsordern.
Ta inte illa upp.