Не бійся, Зак.
Бачиш, Зак? Усе гаразд.
Так.
БЛИМАЙ, ЗІРКО МОЯ
Аарон?
Майже закінчив.
Зак?
Боже!
Ні.
Ні!
Ось так.
Потихеньку.
- Гей. - Ми вдома, мій маленький принц.
Це твоє царство.
Ходімо.
ЗАМОК БЕРКЛІ
А це твоя кімната, малюк.
Так, це все твої друзі.
Привіт, ягуар.
Привіт, крокодил.
Привіт, жирафа.
Заснув.
У тебе бувало так, немов збуваються видіння?
Малюка й грім не розбудить.
Привіт. Сконберг?
Гереро.
Так. Моя теща, зрозуміло.
Це дівоче прізвище дружини. Я підпишу.
- Так, авжеж. - Так.
- Готово. - Чудово. Дякую.
Гаразд.
Гей, Папо, це малюк Ілай.
Папо, поглянь.
Твій братик.
Так.
Це Ілай.
Будемо дбати про нього.
Речі моєї сестри.
Іграшки...
Малюка, який...
- Помер. - Я не забобонний, просто сказав.
Ти ж знаєш, що сталося з її сином і це нещастя з чоловіком.
Що таке? Папо налякав тебе?
О, не плач, зараз я тебе вкладу в колиску.
Ось так.
Так.
Папо - твій друг, Ілай.
Усе гаразд.
Так, не бійся, малюк.
- Цап за вушко. - Боже.
І цап за носика.
Поглянь.
Щось написано.
І ноти є.
Це іврит.
Ти вивчав іврит, покажи знання.
- Жартуєш? Гаразд. - Так, давай, перевіримо.
Схоже на молитву, але ні.
Почекай. У мене дещо є.
Ясно.
Шпаргалка потрібна.
Може, ти й не розмовляєш івритом.
Краще я зателефоную мамі.
Ти хотіла сказати,
дякую, коханий, що позбавляєш нас від моєї матері,
та проявляєш любов до мене і іудаїзму,
звернувшись?
Дякую, коханий.
Що ти сказав?
Ост, поглянь.
Це земер.
- Так. - Ясно.
Земер.
Земер - це типу гімну, релігійна пісня, ще як колискова.
Зрештою, дивна.
В стилі Вівіан.
Зможеш наспівати?
Гаразд, колискова не потрібна.
Алло?
Дякую.
Так, такий милий, карапуз.
Ідеальне крихітне суфле.
Послухай...
- Як щодо бронювання? - Гей.
Думаєш, надто просто?
Ми впораємося.
Упевнена, мені навіть місяця забагато.
ПІВРОКУ ОПІСЛЯ
Ну ж бо, Ілай, все добре.
Дай його мені, збирайся.
Йди до мене, малюк. Я...
Ой, спочатку це.
- Я знаю, знаю. - До татуся.
Так, так, так, так, ось так.
Усе гаразд.
- Так. - Я так не можу.
Поглянь на мене. Я виснажена. Я не можу...
Я так більше не можу.
Скільки я спала цього тижня, 45 хвилин?
- Гаразд. Добре. - Я не можу.
Чим мені допомогти?
Я не знаю. Ресторан - теж моє дитя.
Таке відчуття, що він вислизає з рук.
Гаразд.
Гаразд, гаразд. Тихо, тихо.
Тихо, тихо, тихо.
- Гей. - Рейч, кохана...
- Ти створила цей ресторан, так? - Так.
Він нікуди не подінеться.
- Я знаю. - Ти неймовірна.
Що ж, неймовірна, бо знаюся на цьому. Просто...
Та як мені поєднати це та інше?
Я не сумніваюся.
Гаразд, слухай.
Я зателефоную в галерею. Скажу хлопцям...
О, тепер ти хапнув мій ніс?
- Скажу, що залишуся вдома. - Я не збираюся...
- Будемо я й ти. - Ні.
- Так, я та Ілай. - Ні, ти не можеш.
Це твоя найбільша виставка, любий.
Ти поїдеш в галерею і закінчиш свою галюциногенну курку.
Це фенікс.
Хоча б один з нас може відродитися з попелу.
А я залишуся з тобою, ми впораємося.
- Упевнена? - А я вже мало не пішла з дому.
- Так. Майже. - Так. Мало не пішла.
- Так. - Тобі це знадобиться.
Ми впораємося, малюк.
Йди. Тікай, поки не пізно.
- Гаразд. - Привіт.
Гаразд, ми команда, команда, команда.
Ми команда, команда. Чудова команда.
Зрозуміло. О, Боже.
Так.
Здається, ми обрали білі трюфелі.
Що?
Білі трюфелі.
Так, але ти все одно сядеш. Плач не допоможе.
Привіт.
Привіт, малюк.
О, ще один. Поглянь. Як весело!
Порадій!
Поглянь, яка пташка.
Пташка.
Так.
Усе гаразд.
Дивися.
Поплескаєш? Зі мною?
Я відійду на п'ять хвилин, гаразд?
Так? Ти хороший хлопчик.
Так.
Розумниця.
Прошу, мені дуже треба.
Ілай.
Ні, не їж, не їж.
Ні, це сміття, ні.
Правильно.
Зараз...
Гаразд.
Гаразд. Нічого страшного. Матуся...
Почистимо.
Вівіан, Вівіан. Вівіан?
О, Вівіан.
Дякую, сестричко.
Те, що треба. Тут справжній скарб.
Що тут? Поглянь, що тут?
Годі рюмсати.
Принишкнув.
Слину пускаєш?
Джонні.
Малюк.
Ти заснув.
Я так тебе кохаю.
Привіт, любий.
Ти це чуєш?
Я чую...
абсолютну тишу.
Ні звуку.
Ні сопіння.
Кілька годин.
Я наспівала колискову.
З книги твоєї сестри.
Ти змогла прочитати мій переклад?
Це...
Не знаю, він одразу заснув.
Дякую.
Як це можливо? Ти тільки увійшов.
Його відрижка.
Як без цього?
Твоя сукня розстебнута.
Правда?
Джон?
До біса.
Обличчя матусі.
Чудово.
Вгадай, хто ще спить.
Ілайєс Семсон Гереро?
Так.
Який розумниця.
Так.
Прокляття!
Рейч.
Усе нормально.
- Послухай, вибач, я побачив... - Не треба вибачатися.
Чесна реакція. Таке життя.
- Таке буває. - Гей, ні, послухай...
Почекай.
Нам потрібен новий дитячий монітор. Я скоро повернуся.
Привіт, Папо.
Привіт, дружок.
Привіт.
Так.
Гей.
Як поживаєш? Так.
Я знаю. Так, привіт.
Ти не гніваєшся на мене?
Поглянь на себе.
Що це?
Гаразд, ходімо звідси.
Є хто?
Що з вами?
Безглуздий птах. Ось побачиш.
Усе пір'я вищипаю на подушку.
Привіт. Гей.
Що таке? Що сталося? Що?
Там, я думаю, в квартирі хтось є.
Про що це ти?
Спочатку...
Спочатку вимкнулося світло, а потім я...
Там... думаю, щось або хтось, я...
- У поліцію подзвонила? - Ні, не дзвонила. Ні.
- Хто тут? - Хто тут?
Хто б ти не був, виходь.
Гей!
Любий, усе добре?
Так.
Залишайся там.
О, Боже.
Прокляття, ні.
Ні, Папо. Ні, ні, ні.
Папо. Ні.
Моя мама купила його мені.
Мені було 11 років.
Мені так шкода, любий.
Мені так шкода.
- Пробач мені. - Не треба.
Це не твоя провина.
Я це зробив.
Я... Я...
Щось зі мною не так.
Я намагаюся, правда, дуже,
але здається, щось не так зі мною.
Мені здається...
Боюся, я божеволію.
Вівіан же з'їхала з глузду.
Ховала мертву дитину у колисці два тижні.
Рейч, ти не Вівіан, ясно?
Ми просто...
вимотані.
Батьки немовляти.
Мені щось увижається.
Я бачу жінку,
стару каргу, відьму,
у темряві, в дзеркалі,
навіть у дитячому магазині.
Я просто...
Що ж, дружина божеволіє,
нормальна реакція.
Ні, Рейч, ти не божеволієш.
Її бачила?
- Ти це бачила? Щось подібне? - Це вона.
Так, ясно.
Того ранку, в душі,
мені теж привиділася вона.
Ясно.
Так що, виходить, що...
позбавлені сну...
ми божеволіємо в чотирьох стінах?
Так, напевно.
Скоріше за все. Так.
Але ти цьому не віриш.
Ні. Ти...
Ні. Ми бачимо...
- Кинь, ми бачимо... - Послухай, Рейч, я в нас вірю.
От і все.
Що б це не було, що б не сталося, ми впораємося.
Разом. Добре?
Ми команда.
Так.
Так, ми команда.
- Так. А книгу я викину. - Так.
І Ілай сьогодні спить з нами.
Малюк плаче.
Я погляну.
Погляну. А ти спи.
Чую. Тихо, малюк.
Йду я, Ілай.
Я йду.
Ілай?
Ілай!
Якого біса?
Гей! Гей!
Крадеш в мене.
Погана карма, чувак!
Погані чари!
Гей, де в тебе кнопка будильника?.
Кнопка "Ще подрімати"?
Ілай?
Ілай. Ілай?
Ілай.
Малюк, мій малюк, мій малюк.
Так.
Впораєшся?
Авжеж.
Пора надолужити єднання батька й сина, так?
А тим часом...
Ілай хоче, щоб ти відпочила, добре?
Добре. Дякую, Ілай.
Ну що, приятель, ходімо.
Я відчиню.
Гаразд. Кохаю тебе.
Я кохаю більше.
Бувай.
ЛІКАРНЯ "ЛІСОВИЙ ОАЗИС"
ЛАСКАВО ПРОСИМО
- Привіт. - Здрастуйте.
Я до Вівіан Браун, я її сестра.
Вітаю, Джоне.
І маленьке чудовисько. Привіт.
Гей.
Привіт.
Що сталося?
У євреїв є екзорцисти?
Ходімо.
Сядьмо.
Привіт, Вів.
Привіт, Рейчел.
- Можна сісти? - Авжеж.
Сестра Рейчел, Вівіан...
приходила до мене з таким же...
з тим самим питанням.
Вівіан приходила?
Що ви їй сказали?
Вирішили, що вона божевільна.
Мама прислала твої речі з сховища.
Ні, ні, ні. Ні, ні. Я їх сховала.
Мама...
Даремно вона це зробила.
Я знайшла книгу з колисковою.
Ти її співала?
Рейчел, послухай мене.
Закарі забрали.
Я співала цю пісню, прийшла вона й забрала його.
Хто прийшов?
Хто вона?
Ліліт.
Ліліт була першою жінкою,
створеною Богом у дружини Адамові.
Вони ніжилися в раю, а він співав їй пісню.
Це була їх пісня.
І де б не почувши її, Ліліт бігла.
Вона кохала Адама,
але була сильною жінкою і відмовлялася підкорятися.
Згідно з легендою, Бог вигнав її з Райського саду.
Вона бродила в глушині.
Лежала з вовками.
І породила своїх недосконалих тварюк.
Потворні, голодні, напівлюдини і напів...
Напівхтось.
Ліліт побачила Адама та Єву, їх гарних дітей,
потім поглянула на своїх потвор.
Тоді вона й почала красти їх дітей.
Наших дітей.
Так тривало не одне покоління,
поки Бог не почув молитви нащадків Адама.
І він відправив її...
у пекло.
Слово "колискова" на староєврейському звучить як Ліліт-абі.
Це означає "Ліліт, згинь".
Матері співають колискові, щоб прогнати Ліліт.
Але Ліліт...
Ліліт узяла їх улюблену з Адамом пісню,
особливу пісню,
й споганила її.
Перетворила на щось протилежне.
Пісня викликає її.
Я співала цю пісню,
й вона прийшла.
І забрала мого Закарі,
а то тільце, що знайшли,
мертве невідомо скільки часу,
не належало моєму синові.
Я можу допомогти тобі, Рейчел.
Можу допомогти Ілаю.
Я повинна допомогти Ілаю.
Як?
Ти повинна витягнути мене звідси.
Рабин, ця жінка, Ліліт...
Це міф.
Те, що я розповіла, це легенди й казки, вони повчають нас і направляють.
Так, я знаю, тому я тут.
Ліліт у ваших міфах і казках.
Говорю вам, щось відбувається.
- І я хочу допомогти. - Так допоможіть.
Повинно бути щось. Якась молитва.
- Не знаю, хоч щось. - У нашій релігії так не відбувається.
Це ви сказали Вівіан, коли вона прийшла до вас?
Я була безсила.
ЗАК БРАУН
Рейч, ми вдома!
Як ти, малюк?
Витягнемо тебе звідси.
Підйом.
О, так, це ми не забудемо?
Так.
Так. Рейч?
Прокляття.
Гаразд, полежи тут.
Отак. Іграшка в тебе.
Добре? Лише секунду.
Прокляття.
Ти залишив його одного?
Що? Ні, я залишив його на секунду.
У ванні...
З ним усе гаразд?
Вівіан.
Вони тут.
Прислужники Ліліт.
Ми покриваємо дзеркала після похоронів
дорогих нам людей, щоб вони не дивилися на нас із замогильного життя.
Так само і з Ліліт.
Я думала, що допоможе, якщо розбити дзеркала, але так краще.
Так потрібно.
Так.
А їй не місце в психлікарні?
Можливо.
Вирішила привезти сюди божевільну сестру?
Не називай її так.
Рейч, може, не треба додавати пального в вогонь?
З нами твориться щось незрозуміле,
а книга все ж таки її.
- Вона розгублена. - Саме так. Розгублена.
І загубила сина. Загубила чоловіка.
І свій розум.
Я не загубила сина. Те, що поховали, не моя дитина.
Ліліт забрала мого хлопчика, а її Стара вбила мого чоловіка.
Ніби на нього дзеркало впало.
У тебе немає такої розкоші, як скептицизм, Джон.
Більше немає.
Ви співали її пісню,
і вона прийшла за Ілаєм.
Який план?
Як же... Як нам вберегти сина?
Не зводити з нього очей.
А побачите Стару, тікайте.
Ходімо зі мною.
Закінчимо.
Алло?
Як я зрозумів, у вас деяка книга.
Хто це?
Ваш рабин сказала, вам потрібна допомога, Джон.
Візьміть авторучку.
Ти йдеш?
Потрібно дещо зробити.
Не хвилюйся. Ми убережемо Ілая.
Бачу, тебе можна привітати.
КРАЩЕ МЕНЮ "З ФЕРМИ НА СТІЛ" РЕЙЧЕЛ ГЕРЕРО
Так закрутилася, що Джону ще не сказала.
Це було просто.
Що таке?
Нічого, спадає іноді на думку дещо.
Навіть вголос не хочу казати. Жахлива, жахлива думка.
Що, коли так Всесвіт каже мені, що я не годжуся в матері?
Ні, Рейчел, ні. Не смій сумніватися.
Саме це вона робить.
Влізає в твою голову,
змушує коливатися - чи гідна ти бути матір'ю Ілая,
втрачати віру в себе.
Не дозволяй їй позбавляти вас цього зв'язку.
Ти його мати й завжди нею будеш.
Мені подобалася ця лампа.
Рада, що ти зберегла.
Звідки в тебе ця книга?
Нічого незвичайного.
З антикварної крамниці занепалого містечка в штаті Мен.
Чому не викинула?
Тому що це є.
Вона доводить, що сталося.
Сьогодні шабат.
О, вірно, так. Пробачте.
Я шукаю цю адресу.
Людина Дібуків.
Повірити не можу.
Рабин Коен чекає.
Господи Ісусе.
Я думав, ви від нього відмовилися, новонавернений.
Ходімо туди.
- Ви подзвонили мені в шабат. - Книгу принесли?
- Що ж... - До остраху красива.
Ми живемо в жахливий і красивий час, чи не так?
Батьки моєї дружини довго не розмовляли з нею,
коли вона зробила тату.
Це не класичний іврит, і не сучасний.
Ймовірно, щось середнє.
Подивимося, який друк.
Не старіша за 15-е століття, як на мене.
Добре.
Тату - не єдина причина
неприйняття на єврейському кладовищі.
А що до телефонного дзвінка, з причини того, що вас чекає
Бог зрозуміє.
Ви співали це пісню, щоб дитина заснула?
- Дружина наспівувала, так. - Розумна пастка,
щоб ви зробили перший крок,
починаючи перший виток.
- Перший виток? - Перший з трьох ритуалів.
Ліліт близька, вона спостерігає за вами, але двері для неї ще не відкриті.
Пісня - перший ритуал, що закликає її служницю, Стару,
та її прислужників, Лилим.
- Лилим? - Потворних дітей-мутантів.
Мутантів?
Ясно.
Другий ритуал - жертвування крові
нечистій тварюці для наруги вашого будинку.
Заждіть, так, а що ви за рабин?
Той, що врятує вашого сина.
У вас помирала якась тварина? Може, вихованець?
Так, у мене був... Помер какаду.
- Завдяки випадку. - Папуга.
Він нечистий.
А який третій крок?
Третій - пролиття крові дитини.
- Цього не станеться. - Як і пожертвування вихованця?
Ви не бачите? Передвісники - ледве вловимі.
Вони діють.
Щоб відкрити двері для Ліліт.
Якщо Ілай проллє краплю крові,
прийде Ліліт, забере його,
і залишить потвору,
голема, замість нього.
Гей, що таке? Що таке?
Що таке? Що сталося?
Що сталося? Що таке, малюк?
Що...?
Тихо, тихо, тихо.
Тихіше, малюк, заспокойся
О, Боже, малюк.
О, Боже, Боже.
Все гаразд?
Здається, через мене він ударився головою.
Усе нормально.
О, Вівіан, я не знаю, що робити.
Дай, я візьму його. Тихо, ну от.
Так.
Так, усе гаразд.
Привіт.
Я відійду на хвилинку. Зараз повернуся.
Не поспішай.
Бувай, мамо.
Вам треба повторювати ці слова.
Стіві, будь ласка.
Ці свічки повинні горіти до світанку.
Ліліт не увійде при благодатному вогні.
Треба це зробити до світанку, в шабат.
Тоді й тільки тоді Ліліт буде вигнана з вашого будинку.
Це як свята вода і "Отче наш"?
Опритомнійте.
Ви хочете врятувати сина?
Скажіть, що привело вас у цю віру?
Кохання.
І моя теща.
На жаль, Ліліт не просто обдурити.
Вона може відрізнити апатію
від істинної віри.
Візьміть.
Це виразить вашу віру, Джон.
Ліліт сильна, але не настільки, як віра.
Доведеться вам призвати на допомогу віру.
Це залишиться тут.
Частці пітьми не місце в цьому світі.
Йди з Богом.
Все гаразд?
Так. Він зараз засне.
Бідолашний.
Привіт, малюк.
Так, я тебе тримаю.
За мрією
З нею підемо ми
За мрією
Нескінченною мрією
За руку її візьмемо
І в далекий світ підемо
У далекий світ
Дуже далекий світ
Любий хлопчик
Коханий хлопчик
Знайди спокій
У її руках
Коханий хлопчик
Засинай, малюк
Набудь її захисту
Від будь-якого зла
Ти знаєш слова?
Я все про неї знаю.
Що ти робиш?
Іншого варіанту не було, Рейчел.
Цей єдиний.
Я не розумію.
Коли Ліліт прийде за твоїм сином,
я поверну мого Закарі.
- Так цього ти хотіла? - Не хотіла.
Мені потрібно було.
Попросила маму прислати мені книгу з колисковою.
- Щоб я заспівала. - Так.
Ні.
І те, й те, Рейч.
У тебе народився Ілай, і ночами
я молилася про те, щоб ти заспівала і щоб не співала.
- Віддай його мені. - Вона прийде.
Ми підемо за нею в пітьму і повернемося додому з обома,
з Ілаєм та Закарі.
- Якщо ти пораниш його... - Трохи кольне.
До біса.
Заспівай зі мною, Рейчел.
Удвох ми впораємося,
як сестри.
Візьмемо її за руку.
Підемо в далекий світ.
У далекий світ.
У дуже далекий світ.
Ти божевільна!
Забирайся!
Назад в психлікарню.
Я не божевільна, Рейчел.
- Повір мені. - До біса!
Йди за мною
Вівіан.
За мрією
За нескінченною мрією.
Рейч?
Вівіан?
Ілай.
Вівіан. Вівіан?
О, ні.
Ні, ні.
Вона забрала мого сина.
- Вівіан? - Вона забрала мого сина.
Джон.
Джон!
Що?
Рейчел?
Джон.
Годі!
Відчепіться!
Допоможіть! Допоможіть!
Допоможіть!
Я тримаю тебе!
Давай.
Відчепіться! Геть!
- Куди ти нас затягнула? - Це дім Ліліт.
Ти б не зробила цього заради Ілая?
Так ми його не знайдемо. Гей, так ти його не знайдеш.
- Геть від мене! - Так ти його не знайдеш.
Зви по імені. Він повинен почути твій голос.
Зви сина.
Ілай.
Ілай?
Ілай.
Рейч.
Ілай.
Джон.
Стій, стій, стій.
Ти повинен їх накрити.
Що?
Накрий дзеркала.
- Що? - Так небезпечно.
Я не чую тебе.
Повинен накрити.
Я сказав шалом, відьма.
Якого біса?
Вівіан?
Ілай, Ілай, Ілай.
Ілай?
Ілай.
О, Ілай. Ілай.
Ілай, Ілай.
Закарі?
Не розумію, в якому боці. Куди мені йти?
Ілай. Ілай.
Ілай. Ілай, будь ласка.
Прошу, годі... Прошу, годі.
Годі, годі. Гаразд.
Так, гаразд.
Ілай.
О, боже мій.
Малюк, ось ти де. Ось ти де.
Ліліт.
Ні. Йди. Дай нам спокій.
Він моя дитина. Він мій.
Поверни мого сина, стерво!
Ні. Ні.
Зараза!
Бери Ілая й тікай.
Я все зроблю.
- Я люблю тебе. - Що? Зажди. Ні.
Тікай, Рейчел!
Йди за мною
За мрією
За гарною мрією
Годі.
За нескінченною мрією
Візьми мене за руку
Ходімо
Знайди спокій
У моїх обіймах
Кохана дівчинка
Засинай
Я вбережу тебе
Від усіх бід
Йди за мною
Зі мною
Джон.
Джон! Джон.
Джон, де ти?
Йди за мною
За мрією
За гарною мрією
За нескінченною мрією
Візьми мене за руку
Ходімо
Підемо в далекий світ
У далекий світ
Ні!
Я вбережу тебе
Від усіх бід
Джон.
- Ти ціла? - Боже мій!
Він з тобою. Ти повернула його.
- О, Боже. - Боже мій.
Вона пішла.
Її немає, вона...
А де Вівіан? Що сталося?
Вона залишилася там. Допомогла нам вибратися.
О, Боже. Жах.
О, Боже, малюк.
Ні.
Вона підмінила дітей.
Це Закарі.
О ні, ні.
Рабин Коен знає, що ти взяв її?
Ні.
Я був обережний, як ви просили.
Навіщо вам вона?
Яка ти молодець! Розумниця! Ходімо туди.
Вона в тебе?
І що тепер?
Блимай
Зірка моя
Що ти є, не знаю я
Світиш в небі наді мною
Як завжди
Пробиваєшся
У вікно
Ти очей не змикаєш
Поки сонечко
Не встане
Переклад субтитрів: Микола Астанков