Dimitri?
Det er længe siden, min bror.
Nej. Nej. Det kan ikke passe. Du er død. Jeg så dig blive skudt.
Jeg troede, at jeg drog mit sidste suk.
Men jeg vågnede op igen.
Og jeg vidste, at tiden var inde til at lægge det liv bag mig.
Jeg betalte en læge for at underskrive min dødsattest.
Bevis det.
Da du var syv, tiggede vi i Omonoias gader.
En mand tog din hånd og forsøgte at trække dig væk.
Han vidste ikke, at din storebror stod ved siden af dig.
- Du knuste hans kæbe. - Og smadrede hans knæskaller.
Det er mig, Kosta.
Så... Hvad fanden?
Han mistede sin storebror, da han var barn.
Det er derfor, han stadig ser ham. Og fordi han tager lsd.
Hvad?
Alt det husker du, men ikke mig.
Elliot, er du okay?
Har du ikke lagt mærke til, at han taler med én?
Jeg har haft mit at kæmpe med, hvis du ikke har lagt mærke til det.
Jeg havde intet valg. Hvis jeg var blevet i Athen -
- ville ugerningerne indhente os.
Hvor kunne du overlade mig til mig selv så længe?
Hvor kunne min eneste bror...
Jeg vidste ikke hvordan. Jeg havde set, hvad du var blevet.
Du var fortabt i den verden.
Jeg frygtede, at der ikke var nogen udvej for dig.
Kosta kom ikke på grund af pengene -
- men fordi han er en galning med separationsangst.
Vores liv afhænger altså af en telefonsamtale -
- mellem en tidligere gangster og en sindssyg narkobaron.
Sikken plan.
Det var enten det eller at lade dig blive pint -
- måske voldtaget og så skudt. Er det bedre?
Victoria kom til mit refugium for mange år siden.
Hun hed selvfølgelig noget andet dengang. Vi talte sammen.
Var det derfor, hun valgte mig?
Jeg vidste ikke, hvilken slags person hun var.
Jeg hørte ikke fra hende igen før i dag.
Hun ringede til mig og fortalte -
- at du taler med mig, selv om jeg ikke er der, og søger mine råd.
Måske virker det ikke.
Plan B. Slå strisseren ned med en sten, så tager vi hans pistol.
- Du lyver. - Nemlig.
Min bror, lyt til mig.
Han ser ikke på os. Du kan gøre en ende på det.
Gør det af med ham, så kan vi alle tage hjem.
Jeg har intet valg. Det er ikke op til mig.
- Det er ikke ham. - Hør på mig. Du ved, at det er mig.
Jeg siger dig, at du stadig kan nå at vælge et andet liv.
Du kan ændre dig, som jeg gjorde. Jeg er her nu og tilbyder min hjælp.
Det er spild af tid. Lad os dræbe dem og få det afsluttet.
Jeg har stået ved din side. Hvor var han?
Du lyver for mig.
- Du ved, at det ikke er sandt. - Jeg har hørt løgne nok!
Hvorfor gjorde du det, når du ved, hvor ondt det gør?
Jeg ville tage et fly i aften og stikke af, som jeg plejer.
Skride, før jeg bliver såret.
Men jeg gjorde det ikke, for det er slut med at vælge det.
Vi kan ændre os. Vi kan blive så meget mere, end vi tror.
Se din bror. Han ændrede sit liv.
- Måske kan vi også gøre det. - Hør ikke på hende.
Nej, min bror har altid været her, når ingen andre var der.
Det er slut, Victoria.
Plan B. Gå til plan B.
- Elliot. - Luci?
- Tag hans pistol! - Nej!
Luci?
- Er du uskadt? - Ja, det tror jeg.
Hør på mig. Jeg gjorde min del.
Ring til dine folk, og bed dem om at slippe hende fri.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal finde min kone.
Jeg kommer, min ven.
Hej. Hej.
- Åh nej. Luci. Luci! - Du behøver ikke råbe.
Lad os få dig væk herfra, okay?
Tag tasken, tag tasken, tag tasken.
- Mener du det? - Ja.
Ingen efterlader en million dollars. Hent den.
For fanden da.
- Hvor er det nærmeste hospital? - Cooper Springs.
- Vi når det ikke. - Sig ikke det.
Okay, så lader jeg være. Men det er sandt.
Du kom tilbage efter mig. Jeg lader dig ikke dø.
Jeg kom ikke efter dig.
Ikke kun for dig. Jeg var træt.
Jeg var dødtræt af at tage fra sted til sted.
Jeg tænkte, at jeg måske kunne få den psykopat af vejen.
Jeg tænkte, at du og jeg måske kunne...
Jeg ved snart ikke. Der er mange grunde -
- er det, jeg forsøger at sige.
Men jeg var en af dem. Det er fint.
Jeg er ked af, at jeg løj for dig.
Jeg gik i panik, da du sagde, at du gik til politiet.
Jeg sagde kun, at du dræbte nogen, for at stoppe dig.
Lad være med at tale.
Det hjælper faktisk at tale.
Så glemmer jeg, at jeg har et forbandet hul i maven.
Jamen så lad os tale. Luci, lad os tale.
Livet. Kæledyr. Hvad fanden taler folk om?
Elliot, slap af. Træk vejret. Ånd ind og ud.
Okay. Fortsæt med at tale. Fortæl mig noget.
Noget, der er sandt.
- Den slags gør jeg mig ikke i. - Så begynd på det.
Min far.
Det sidste, han sagde til mig, før han forlod mig, var...
Hvis jeg lukker øjnene, kan jeg stadig se ham sige det.
"Jeg går ud og køber løg."
Hej. Dit liv passerer ikke revy, at du ved det.
Vi er bare to personer, der taler sammen -
- på vej til hospitalet, okay? Så...
Vent, du sagde, at din far var død.
Af tarmkræft.
Du skulle fortælle noget sandt.
Undskyld. Jeg bad dig fortælle noget, der var sandt.
Det var det. På ære.
Det er sandt. Min far gik ud...
Han gik ud for at købe løg en dag og kom aldrig tilbage.
Det er måske der, jeg har mit anstrengte forhold til sandheden fra.
Nå det tror du?
Jeg har altid troet, at han sagde det -
- fordi løg får en til at græde.
Men af en eller anden grund har de aldrig fået mig til at græde.
Lad os blive ved med at tale. Fortæl noget andet, der er sandt.
- Jeg ved det. - Ja?
Vil du høre om første den gang, jeg så dig for anden gang?
- Ja, fortæl mig det. - Du og jeg...
Ja. Du og jeg.
Da du kom tilbage til Burnt Ridge efter mig...
Det...
forvirrede mig.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle tro.
Så på en måde er det din skyld, at jeg sprængte dineren i luften.
Var det dig?
Jeg vidste ikke, at Marko gav dig beskeden.
Jeg troede oprigtigt, at det var ham, der ville komme.
Han sagde, at han ville rede trådene ud.
Men jeg vidste ikke, om jeg kunne stole på ham.
I guder, leder du efter huller i vejen?
- Undskyld. - Pis.
Min far var kemilærer.
Det er ham, der har skylden for min trang til -
- at sprænge ting i luften.
- Pis! - Du lavede altså en bombe.
Ja, det var min forsikringspolice. Med den slags mænd skal man passe på.
Spring nu ikke i luften.
Bliv hos mig.
- Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
Hvorfor detonerede du bomben?
En familie var på vej ind i dineren.
Sandy var udenfor i sikkerhed. Bomben var ustabil.
Jeg ville ikke risikere, at den sprængte af sig selv.
Luci, hold øjnene åbne. Hold dine øjne åbne.
Bare så du ved det...
så har jeg aldrig haft et godt forhold på mere end fem minutter.
Jeg har skubbet alle væk...
hele mit liv.
Heriblandt dig.
Lov mig, at du ikke gør det.
Hør, stop det, okay?
Tal ikke sådan. Du skal nok klare den.
Når nogen rækker ud efter dig...
så lad dem gøre det.
Det er det eneste, vi har -
- der forhindrer os i at være den værste udgave af os selv.
Forstår du det?
Jeg forstår det.
Jeg går ud efter løg...
Hvad? Hvad sagde du? Pis!
Så du det? Det passer, at kænguruer springer ud foran en.
Luci? Luci?
- Undskyld. - Du drejer til venstre. Men fint.
- Det var godt. - Undskyld, jeg kan ikke i dag.
Det er meget at danse her -
- hvor vi skal afgive løfter til hinanden. Det er overvældende.
Alt føles bare forkert.
Hvad er der virkelig i vejen, Helen?
Hov. Hov.
Helen? Undskyld, jeg har brug for din hjælp.
Hør her, makker, det er mr. Helen.
Og jeg så gerne, at du holdt din store skotske næse -
- eller hvad det nu er, du er, ude af vores sager.
Miss Chambers vil ikke have noget med dig at gøre.
- Han lød virkelig oprørt. - Det er ikke dit problem, skat.
- Han havde brug for min hjælp. - Vi talte om det.
Pas dit eget.
Jeg er nødt til at ringe tilbage.
Hvad laver du? Vi har kun stedet i 20 minutter til.
Jeg ved, at jeg ikke er en rigtig betjent. Men jeg er alt, han har.
Hvis du ringer, er det forbi mellem os.
Hvis du elskede mig, som du påstår, så ville du ikke true mig hele tiden.
- Du lovede. Det her er ikke dig. - Du kender mig ikke, Ethan.
For hvis du gjorde, ville du vide, at det her ikke længere er mig.
Det her er bare et sted, jeg blev ført til.
Jeg er ikke den samme, som jeg var i går.
Jeg er ikke den, jeg var, før jeg mødte Elliot Stanley.
Fald ned. Folk tror bare, at du har endnu et anfald.
Ved du hvad?
Gør mig en tjeneste. Rend mig, Ethan.
Tag noget stort og takket, og stik det op i røven på dig selv.
Dit latterlige individ.
Det beklager jeg. Er du okay?
Du bliver nødt til at komme og hente mig.
- Hvad sker der? - Alt, hvad jeg rører, går galt.
Hør, jeg kan ikke...
Jeg kan ikke klare det længere.
Undskyld. Jeg har brug for hjælp. Jeg havde ikke andre at ringe til.
Det er okay. Jeg er her.
Hvad der end er sket...
Luci er...
Pis.
Luci er død.
Hvor er du?
- Kosta? - Han er død. Hør her.
Vi har ikke mødt hinanden, men I har min kone derinde.
Så luk mig ind, så vi kan tale sammen. Det drejer sig om pengene.
Bliv stående der.
Hvad er det?
Det er til mit pis.
Okay. Hvor er pengene?
Er du okay?
Jeg har det fint.
Åh gud. Åh gud. Åh gud.
Du kan se det, ikke sandt?
Og de gik arm i arm direkte ind i uhyret.
Og du ved, hvor jeg er. Kom og find mig.
Jeg beklager, Lachlan, men du må fortælle det igen.
- Én gang til. - Naturligvis.
Jeg tog hen til Dusty Moon Motel i Kalura.
Der mødte jeg Elliot Stanley.
Politiassistent Lemon dukkede op og ville hjælpe -
- og...
politiaspirant Helen Chambers tog min pistol og skød ham.
Hun dukkede bare op. Hun sagde, at hun også var på sporet af Stanley.
Og så tog hun min pistol.
Jeg vidste ikke, at de var medsammensvorne.
De tvang mig til at lægge Lemon i bagagerummet -
- og så kørte vi ud i ødemarken.
Da vi nåede hen til stenmændene, brød helvede løs.
Luci Miller dukkede op. Jeg ved ikke hvorfor -
- men hun har adskillige pas og identiteter.
Det viste sig, at der lå mange penge begravet ved stenmændene.
De tre begynder at skændes, og så begynder skyderiet.
Man kan ikke stole på kriminelle.
Det endte i et blodbad.
Det lykkedes mig at slippe væk. Og her sidder vi.
Chambers har en anden version af det, der skete.
Det er jeg klar over.
Derfor blev hun der, da jeg var hos stenmændene.
Så hun kunne lyve og komme med de beskyldninger mod mig.
Men lad mig spørge dig om en ting.
Fortalte Chambers om sit forhold til Elliot Stanley?
Hvad mener du?
En politibetjent ved Kalura Creek så dem.
Jeg fik ham til at grave lidt i det.
Det viser sig, at ejerne af Casa del Nacho i Kalura -
- er de paranoide typer.
Hun hygger sig med en mordmistænkt.
Ikke sandt? Ligner det en gidseltagning?
Se på mit arbejde og det, jeg har givet stedet her.
Tror I på det, en bondeknold fra Cooper Springs siger om mig?
Undskyld, at du skulle igennem det.
Det forventes, at der udsendes varsler om brandfare i morgen.
Hallo?
Mellem sydøst og sydvest det meste af fredagen.
Og til sidst et varsel til folk på østkysten.
Der er uvejr på vej.
- Tilbage til dig, Hilary. - Tak, Kevin.
Og nu til dagens store historie.
En politibetjent er eftersøgt for mord sammen med en mand -
- hvis identitet endnu ikke er officielt bekræftet.
- Hallo? - Lige et øjeblik. Jeg gør status!
- Beklager. - Det haster rimelig meget.
Jeg er færdig, når jeg er færdig.
Privat for nu, men det er oplyst, at den afdøde betjent -
- arbejdede sammen med kriminalinspektør Lachlan Rogers -
- som vi talte med tidligere i dag.
Mediefolk elsker en fængende overskrift -
- så "Bonnie og Clyde" passer vel.
Men lad os ikke romantisere det, de to er meget farlige.
Vi har en politiassistent her -
- så jeg vil bede folk om at være på vagt og holde øjnene åbne.
Politiet beder folk stå frem -
- hvis de ser politiaspirant Chambers eller manden her.
Undskyld, jeg ringede.
Jeg vidste det ikke.
- Det gør mig ondt. - Hvad nu?
Du har vel ikke set nyhederne?
Vi er eftersøgt for mord.
Hvad helvede?
Lachlan Rogers har vendt alle imod os.
Det var ikke det, der skete. Jeg forklarer dem det.
Jeg siger, at du ikke var indblandet. Jeg siger, at det var mig.
Jeg er temmelig sikker på, at de ikke vil tro på dig.
Du er ikke ligefrem mr...
Troværdig.
Den kvinde, jeg bliver ved med at se, Lena Pascal, er i Adelaide.
Greenlanes, hvad det så betyder. Jeg finder sikkert aldrig ud af det.
- Hvordan ved du det? - Jeg så fragmenter af mit liv.
Hvem jeg var. Hvordan jeg kom hertil. Erindringer var det vel.
Men jeg tør ikke stole på dem. De var vendt på vrangen.
Totalt underlige.
Jeg arbejdede for ham. Kosta. Jeg var hans revisor.
- Er det sandt? - Hvad tænkte jeg dog på?
Du har sikkert haft en grund til det.
Jeg ville gerne vide, hvad den var.
Jeg bør melde det.
Sagde du ikke, at ingen ville tro os?
Det vil de heller ikke.
Og vi bliver begge straffet for noget, vi ikke har gjort.
Det er virkelig...
- Uretfærdigt? - Ja.
- Jeg kan ikke lide uretfærdighed. - Det kan jeg heller ikke.
Hvad gør vi så nu?
Vi kører længere væk.
Og så ringer vi og fortæller, hvor Luci er.
Hvor hun er. Vi kan ikke bare lade hende ligge.
- Og derefter? - Så beviser vi, at Lachlan lyver.
- Hvordan? - Jeg arbejder på det.
Så enkelt?
Synes du, at du er et godt menneske, Helen?
For det synes jeg, at du er.
Du har kun hjulpet mig. Og jeg har trukket dig ned i sølet.
Hvis det ikke var for dig, skulle jeg giftes.
Mr. Ethan Krum?
Det er slut.
Han er ikke død, men...
Det her er mit nye jeg. Livet efter Ethan.
Et nyt kapitel.
Du milde skaber.
- Et kort kapitel. - Ja.
Hold ind til siden. Jeg siger, at det var mig.
- Det er for sent. - Hold ind til siden.
Det var den gamle Helen, okay? Dette er den nye Helen.
- Hvad gør vi, nye Helen? - Spænder sikkerhedsselen.
Og tilgiv mig, for jeg kommer til at overskride fartgrænsen.
Velkommen til DEVIL'S ROCK
Rogers.
Hvor?
Er du sikker på, at det er Chambers' bil?
Okay, jeg vil have alle mand på sagen. Alle mand.
Lad dem ikke slippe væk.
Pis.
Hvor hurtigt kørte du, da du forlod Dusty Moon Motel?
Hurtigt.
- Hvilken vej kørte du? - Til venstre.
- Det tror jeg nok. Hvorfor? - Okay.
Kast jeres våben ud af køretøjet!
Vi skal vinde tid. Jeg har brug for tid.
- Hvor meget? - En time eller to.
Jeg har vist en idé.
Du vil tro, at det slår klik for mig.
Hvad laver de?
Af sted.
- I forventede ikke... - Forhold jer roligt, alle sammen!
- Værsgo. - Nej, tal du bare.
- Er du sikker? - Ja.
Okay. Vi vil ikke gøre nogen fortræd.
Løfter du røret, skyder jeg knoppen af dig!
Ét skridt til, og jeg skyder folk. Tilbage. Tilbage!
- Okay. Okay. - Tilbage!
Vi er ikke kommet for at gøre nogen fortræd.
- Bare sæt jer ned. - Ellers skyder jeg.
Rogers.
Okay. Jeg er på vej.
Men husk på, at Helen Chambers og Elliot Stanley er farlige.
Er der fri bane, så skyd.
Hvor hurtigt kan jeg få dem?
Ja, jeg ved det, men det haster ret meget.
Måske er der ikke noget, men jeg håber, at jeg har ret.
- Ingen skyder, før jeg siger til. - Modtaget.
- Ja. - Jeg hedder Nathan Wong.
Jeg skal tale med jer og se, hvad vi kan gøre.
Har I set nyhederne? De kalder jer Bonnie og Clyde.
Den har jeg ikke set.
Er det den, hvor de udplyndrer en Spicy Wings -
- og slipper uskadt derfra -
- og får en belønning, fordi de blev udsat for justitsmord?
- Jeg kan lide dig. Du er sjov. - Okay.
Er det Elliot Stanley, jeg taler med? Må jeg kalde dig Elliot?
Slå dig løs.
Okay. Hør engang, Elliot. Vi vil bede...
Det er ikke jer, der bestemmer her.
Nu hører du på mig, Nathan Wong. Sådan ligger landet.
Hvordan ligger landet?
Vi har brug for mere tid. Bed dem om noget.
Hvad som helst.
Okay.
- Sådan ligger landet. - Bed dem om noget, du vil have.
- Hvad vil du have? - Du skal finde en for mig.
Få vedkommende hertil. Så får det her en ende.
Hun hedder Lena Pascal. Hun er i Adelaide. Greenlanes.
Jeg ved ikke, om det er en butik eller et sted. Mere ved jeg ikke.
Elliot, du er nødt til at lytte til mig.
- Det vil tage... - Nej, du skal lytte til mig.
Gør, hvad jeg siger, eller jeg skyder.
- Nej. - Jeg mener det, Nathan.
Hvis nogen rører på sig, skyder jeg knoppen af dem.
Bare rolig, det gør han ikke.
- Hvad laver du? - Jeg vil ikke skræmme dem.
Hvis de ikke tror, at vi mener det, går de bare. Og så bliver vi anholdt.
Okay. Men du ville vel ikke slå nogen ihjel?
Nej. Måske ville jeg skyde dem i benet.
- Så kommer de i kørestol. - Det ønsker jeg ikke, men...
Vi vil ikke gøre jer fortræd, okay? Vi vil ikke dræbe jer.
Men jeg tøver ikke med at skyde jer i benene.
Jeg har aldrig prøvet det, men det er sikkert ikke behageligt.
Så tak.
Hun skal nok ringe.
Hvad har vi?
Jeg huskede noget andet. Om os.
- Os? - Ja.
- Den nat på Dusty Moon, hvor vi... - Det er forbi, Elliot.
- Skyd, når der er fri bane. - Javel.
Ja?
Jeg tænkte, at vi kunne tale på en privat linje.
Gæt, hvem det er.
Hvad håber I på at opnå her?
Det er rart at se dig, men Lena Pascal...
- Hvad med hende? Har I fundet hende? - Nathan Wong spilder ikke tiden.
Hun er på vej fra Adelaide.
Men forventer du, at jeg tror -
- at du røver det sted, så du kan tale med en kvinde?
Forventer du, at folk tror, at du er ofret -
- og ikke gjorde det, du gjorde?
- Giv op. Kom herud. - Hvordan kan du leve med dig selv?
Jeg er ikke en slet person. Jeg forsøger bare at overleve.
Det er problemet.
Træder man i lort, står man snart i lort til halsen.
Så kan man lige så godt gå linen ud.
Få lort ørerne og næsen og under øjenlågene.
Man gør det, man er nødt til, for dem, man elsker.
Desuden er det virkelig ækelt.
Jeg vælger at tilbringe min sidste stund med kvinden, jeg elsker.
Hvorimod du -
- har valgt at tilbringe din på Ronny's Spicy Wings.
Så jeg vinder vist.
Det tror jeg faktisk ikke, at du gør.
Jeg bad min ven Freddie om at finde noget for mig.
Hvordan skal jeg sige det?
Det er fra noget, der skyder, men ikke dræber.
- En kartoffelkanon? - Tjek dine telefonbeskeder.
Da jeg så, at fartgrænsen var sænket så meget tæt på noget vejarbejde -
- vidste jeg, at der var en stærekasse.
Og Elliot fortalte, hvor hurtigt I kørte.
Du løj. Det, du fortalte, passer ikke med det foto, gør det vel?
Det er blevet sandt til samtlige afdelinger i delstaten.
Bare så du forstår budskabet, der lyder som følger:
Du er virkelig ude at skide.
- Hej. Du er på fri fod. - Ja.
Du sagde vel til dem, at du fik mig til at gøre det.
Ja. Og de troede på mig.
Du bør blive løsladt efter høringen i morgen tidlig.
Husk på, at Lachlan Rogers er den store fisk.
Vidner du mod ham, bør du få en betinget straf.
Jeg føler, at jeg har levet med sådan en siden uheldet.
Det lig, du fandt i Murray Waters -
- havde Billy Nixons dna over det hele.
Så det mord er du renset for.
Hvad var det forresten? På restauranten?
Du sagde, at du huskede noget om os.
Nå ja.
- Den nat, hvor vi... - Ja.
- Gjorde vi det? - Nej, det gjorde vi ikke.
Men vi kyssede hinanden.
Jeg har noget med til dig. Mit nummer står i den.
Hvis du nogensinde får lyst til... Ja.
Hul i det.
Det er bare en af de dage, hvor man gør noget, der kommer bag på en selv.
Jeg tænkte, at det kunne få mig til at huske.
Gjorde det så det?
Denne vej.
Hun er her.
- Hvem? - De fandt hende.
De fik hende herop fra Adelaide.
Lena Pascal.
Jeg håber, at du finder ud af, hvem du er.
Er du Lena?
Jeg hedder Elliot.
Elliot Stanley. Jeg har...
Jeg har ledt efter dig.
Ved du...
Ved du, hvem jeg er?
Så er det sandt, hvad politiet fortalte mig.
Du husker intet.
- Lader du som om? - Nej.
Men forstår du mig stadig?
Ja, det gør jeg. Ja. Nej. Hvordan?
Derfor.
Lad mig vise dig, hvem du er.
Jeg har det stadig svært med det.
Der gik betændelse i det. Det har haft alle regnbuens farver.
Og det gør stadig ondt.
Det svier stadig.
Den mand, du fik til at skære mig op, vidste ikke, hvad han lavede.
Han var en slagter, der skar i mig med en beskidt kniv.
Han gravede rundt i mine indvolde efter de plastikindpakkede skatte.
Du sagde, at det ville være nemt.
Jeg kunne ikke engang sluge det.
Jeg fik brækfornemmelser og kastede op første gang.
Jeg husker det.
- Nej. Nej. Det kan ikke være sandt. - Jeg var heldig.
Det var Angelika og Mila ikke.
Efter du fyldte os hver med 65 små poser heroin...
i vores maver, fik du os om bord på flyet.
Du tvang os til at smile, som om vi skulle på ferie.
Du tvang mig altid til at smile -
- når jeg kom ind i et lokale.
Du kaldte det træning.
"Vend dig om mod mig, og smil." Du sagde: "Sig hej."
Som om intet var galt.
Du havde ikke pakket dem godt nok.
Jeg så Angelika og Mila, da poserne inde i dem gik i stykker.
Deres øjne rullede om i hovederne på dem, og de fik krampeanfald.
Angelika døde på tre minutter. Tre.
Mila var længere om det.
En stewardesse gav hende kunstigt åndedræt.
Alle i flyet skreg.
Du kunne ikke vente på, at jeg fik afføring, da flyet landede. Nej.
Det måtte ikke forsvinde...
blandt politiets bevismateriale eller endnu værre -
- blive opløst i mit ubrugelige blod.
Det gjorde du, Elliot Stanley.
Du ville vide, hvem du var. Det er, hvem du er.
Du er manden, der viste mig, hvordan helvede ser ud.
Undskyld.
Det gør mig virkelig ondt. Jeg vidste det ikke.
Men det gør du nu.
Og du skal leve med dig selv.
Skriv under her. Du er på fri fod indtil høringen. Bliv i delstaten.
- Er jeg på fri fod? - Ja.
Men jeg... Udtalelsen. Jeg fortalte om Lena Pascal, og hvad jeg gjorde.
Miss Pascal siger, at du forvekslede hende med en anden.
Kan jeg ikke engang blive anholdt for de frygtelige ting, jeg har gjort?
Du er heldig.
Burnt Lodge, det er Sue.
Hej, det er mig. Fyren, der havde mistet hukommelsen.
Jeg kan ikke gøre det godt igen, jeg var skyld i.
Men der er noget.
Der er et vejskilt. Mod intetheden.
Jeg har sendt en sms med lokationen og et kort.
Der ligger noget til dig.
Det ændrer ikke på noget. Men det er dog noget.
Jeg beklager, Sue.
Hr.
- Ja. - Kan du fortælle mig dit navn?
Elliot.
Elliot Stanley.
Betjenten på stationen fortalte mig, hvad du sagde.
Jeg fik kvalme. Over at kende dig.
Men du kender mig. Du ved, at det ikke er mig.
Påstår du, at hun lyver?
Sig, at det er en misforståelse, og at du ikke tror på hende.
Ingen kan finde noget om mig. Ved du det?
Hverken venner eller familie.
Jeg ved ikke, om det, jeg husker, er sandt, eller om det skyldes lsd.
Hold op med at have ondt af dig selv.
Ingen ved, hvorfor jeg arbejdede for Kosta -
- eller bad Lena om at gøre det, hun gjorde.
Det er underordnet. Når man gør den slags -
- er der ingen forklaring, der gør det okay.
Hvorfor skulle du være den fyr?
Af alle fyre, hvorfor lige den fyr?
Du er min eneste ven i hele verden, ikke?
Farvel, Elliot.
Farvel, Helen.
- Hvad er det? - Mango amok.
Fyren i baren siger, at en mand går amok, når han får den.
Jeg ved ikke, hvad den gør ved damer.
Forhåbentlig giver den hende varmen. Hvad er der galt?
Ikke noget.
Det er den fyr, ikke sandt?
- Fortæl mig det. - Jeg vil ikke tale om det.
Jeg forstår bare ikke -
- hvordan den samme fyr, der kunne gøre noget så forfærdeligt -
- også reddede mit liv.
Og give en kvinde, han knap nok kender, en million dollars.
Jeg ved bare ikke, hvad jeg skal mene om det.
Om ham.
Hør her.
For tyve år siden tog jeg en fyr i at rode i mit undertøj.
Han lugtede til mine trusser, som var de roser.
Han var logerende. Han studerede entomologi. Insekter.
Kan du se det for dig?
- Det tror jeg. - En total original.
Men hvor om alting er.
Det er Dave.
- Vent, er... - Ja.
Det er manden, jeg giftede mig med.
- Jeg fortæller det ikke så tit. - Nej.
Kærlighed opstår ikke som på film.
Rigtige mennesker begår fejltagelser.
Og de fortjener en chance til. Du og den fyr...
Det kunne være starten på århundredets kærlighedshistorie.
- Det, der sker, før resten. - Det tror jeg ikke.
Den fyr ønskede så højt at kunne huske, hvem han var.
Og nu kan han ikke glemme det.
Og det kan jeg heller ikke.
Kan du ikke glemme, hvad han gjorde? Eller kan du ikke glemme ham?
Folk ændrer sig.
- Jeg trænger til en drink til. - Hvad vil du have?
En Bloody Mary.
Tekster: Helle Cathrine Østergaard Iyuno-SDI Group