Dimitri?
Det var längesen, broder.
Nej, det här är inte på riktigt.
Du är död. Jag såg dem skjuta dig.
Jag drog vad jag trodde var mitt sista andetag.
Men på nåt sätt vaknade jag upp.
Jag insåg att det var dags att lämna det där livet.
Jag betalade en läkare för att skriva ut min dödsattest.
- Bevisa det. - När du var sju...
tiggde vi på Omonoias gator.
En man tog tag i din hand och försökte släpa med dig.
Han insåg inte att mannen bakom dig var din storebror.
- Du knäckte hans käke... - Och krossade hans knäskålar.
Det är jag, Kosta.
Så...
- Vad fan...? - Okej...
Han förlorade sin bror när han var barn.
Det är därför han fortfarande ser honom.
Det och LSD:n, förstås.
Va?
Du minns alla dessa saker, men inte mig.
Elliot? Mår du bra?
Har du inte märkt att han yrar?
Jag har haft lite egna problem, om du har märkt det...
Jag hade inget val. Om jag hade stannat i Aten och fortsatt leva så-
-så hade det straffat sig.
Hur kunde du lämna mig ensam så länge?
Hur kunde min egen bror...?
Jag visste inte hur jag skulle ta kontakt. Jag har sett vad du blev.
Du var förlorad i den världen.
Jag var rädd att det inte fanns nån återvändo för dig.
Kosta kom inte hit för pengarna.
Han flög hit för att han är en galning som hatar att bli övergiven.
Så våra liv hänger nu på ett telefonsamtal-
-mellan en omvänd gangster och en sinnessjuk knarkkung.
Jävligt bra plan.
Antingen det eller lämna dig här för att bli torterad-
-eventuellt våldtagen och sen skjuten. Bättre?
Victoria kom förbi mitt ställe för längesen.
Hon hette nåt annat då, förstås. Vi började prata.
Var det därför hon valde mig?
Jag visste inte vem hon var, vilken sorts person.
Jag hörde inte av henne mer förrän idag.
Hon ringde mig och sa att...
du pratar med mig trots att jag inte är där. Du ber om mina råd.
Okej, det här kanske inte fungerar.
Plan B: slå snuten med en sten och ta hans pistol.
- Du ljuger. - Precis, säg till honom.
Jag ber dig, bror...
Han tittar inte på oss nu. Du kan göra slut på allt.
Gör slut på honom, sen åker vi hem.
Jag har inget val. Det är inte upp till mig.
- Han är en bedragare. - Du vet att det är jag.
Du kan fortfarande välja ett annat liv.
Du kan förändras, som jag.
Jag är här nu och erbjuder min hjälp.
Det här är slöseri med tid. Vi dödar alla och får det överstökat.
Jag har stått vid din sida. Var har han varit?
- Du ljuger för mig. - Du vet att det inte är sant.
Nog med lögner!
Varför gjorde du så här, när du vet hur smärtsamt det är för mig?
Jag tänkte ta ett plan ikväll-
-och bara fly, som jag alltid har gjort.
Dra iväg innan jag råkar illa ut.
Nu gjorde jag inte det, för jag tänker inte göra det valet mer.
Vi kan förändras. Vi kan bli mycket mer än vi tror.
Se på din bror! Han förändrade hela sitt liv.
- Det kanske vi också kan. - Lyssna inte på henne.
Nej, min bror har alltid varit här, när ingen annan var det.
Det är över, Victoria.
Plan B. Du måste köra på plan B.
- Elliot! - Luci?
- Ta hans pistol! - Nej!
Luci?
- Är du oskadd? - Ja. Jag tror det.
Lyssna på mig! Jag har gjort det jag skulle.
Ring ditt folk och säg åt dem att släppa henne!
- Vart ska du? - Leta upp min fru.
Jag kommer min vän.
Du...
- Nej, nej. Luci! Luci! - Du behöver inte skrika.
Jag ska ta dig härifrån.
Ta väskan, ta väskan.
- På allvar? - Ja.
Ingen vill vara flickan som lämnade kvar en miljon dollar.
Helvete...
- Var ligger närmsta sjukhus? - Cooper Springs.
- Vi klarar det inte. - Säg för helvete inte så.
Okej, jag ska inte. Men det är sant.
Du kom tillbaka. Det minsta jag kan göra är att inte låta dig dö.
Jag kom inte tillbaka för dig.
Inte bara för dig. Jag var trött.
Jag vara bara så trött på att åka från plats till plats.
Jag tänkte att jag kunde bli av med det där jävla psykfallet för gott.
Jag tänkte att jag och du kanske...
Jag vet inte. Det finns en massa skäl.
Det är det jag försöker säga.
Men jag var ett av dem. Det nöjer jag mig med.
Jag är ledsen att jag ljög för dig.
Jag fick panik när du sa att du skulle gå till polisen.
Jag sa att du dödade nån bara för att stoppa dig.
Försök att inte prata, okej?
Det hjälper faktiskt att prata.
Det hjälper mig att glömma att jag har ett hål i magen.
Du... Då ska vi prata, okej?
Luci, nu ska vi prata.
Livet. Husdjur. Vad fan pratar folk om?
Ta det lugnt, Elliot. Andas. Andas...
Visst. Prata på, bara. Berätta nåt.
Berätta nåt som är sant.
Det är inte min grej.
Gör det till din grej.
Min pappa...
Det sista han sa till mig innan han lämnade mig var...
Om jag blundar kan jag fortfarande se honom säga det.
Jag ska bara ut och köpa lite lök.
Hallå... Det här är inte en sån där-
-"livet blixtrar förbi mina ögon"-situation.
Det är bara två människor som pratar, har ett samtal på väg till sjukhuset.
Okej...
Vänta. Du sa att din pappa dog.
Tarmcancer?
Säg nåt som är sant, sa jag!
Förlåt. Säg nåt som är sant, sa jag.
Jag lovar att det här är det.
Det här är sant.
Han gick ut för att köpa lök och kom aldrig tillbaka.
Det kanske är därför jag har ett så ansträngt förhållande till sanningen.
Tror du det?
Jag har alltid trott att han sa det-
-för att lök får en att gråta, eller hur?
De har aldrig påverkat mig, faktiskt. De har aldrig fått mig att gråta.
Du... Fortsätt att prata. Okej?
Säg nåt mer, nåt mer som är sant.
- Jag har en. - Ja?
Vill du höra om första gången jag såg dig för andra gången?
Ja, berätta om det.
Nå. Du och jag...
Ja, du och jag?
När du kom tillbaka till Burnt Ridge, när du kom tillbaka för mig...
Jag vet inte, det liksom...
Det fick mig ur balans.
Jag visste inte vad jag skulle tro...
Det är väl lite ditt fel att jag sprängde restaurangen.
Var det du?
Jag visste inte att Marko skulle ge dig den där lappen.
Jag trodde verkligen att det var han som skulle komma.
Han sa att han ville reda ut saker och ting...
Jag visste inte om jag kunde lita på honom.
Herregud! Letar du efter potthål?
- Förlåt. - Fan...
Min... pappa var kemilärare.
Det är han som bär skulden för mitt ohälsosamma intresse-
-för att göra skit som exploderar.
- Jävlar! - Kom igen. Så du gjorde en bomb?
Ja, det var min försäkringspolicy.
Såna män ska man vara försiktig med.
Snälla, explodera inte. Snälla...
Hallå där, håll ut nu.
- Hur mår du? - Jag mår bra.
Varför utlöste du bomben?
Det var en familj på väg in.
Sandy var utanför. Den var instabil.
Jag kunde inte riskera att den bara skulle explodera.
Luci. Håll ögonen öppna. Håll dem öppna.
Du förstår...
Jag har aldrig fått en relation att hålla mer än fem minuter.
Jag har alltid... skrämt bort alla...
i hela mitt liv...
Även dig.
Lova mig att inte göra likadant.
Du... Sluta nu, okej?
Sluta prata så där. Du kommer att klara dig.
När nån öppnar sig för dig...
så måste du ta emot dem.
Det är det enda vi har som-
-hindrar oss från att vara den sämsta versionen av oss själva.
Förstår du?
Jag förstår.
Jag ska bara köpa lite lök...
Va? Vad sa du?
Herrejävlar!
Såg du det där? Kängurur hoppar verkligen fram så där...
Luci? Luci?
- Förlåt... - Du snurrar åt vänster. Det var bra.
- Det var bra. - Förlåt, jag är inte riktig med idag.
Det är mycket. Vi kör vår dans här på samma ställe-
-där vi ska utväxla äktenskapslöften. Det är överväldigande.
Allt känns bara så fel.
Vad är det som gnager på dig, Helen?
Helen? Förlåt, jag behöver din hjälp.
Jo, kompis - det här är mr Helen.
Jag hade uppskattat om du höll din stora skotska näsa-
-eller vad du nu är, borta från våra angelägenheter.
Miss Chambers vill inte ha med dig att göra.
- Han lät väldigt upprörd. - Det är inte ditt problem längre.
- Han sa att han behövde min hjälp. - Vi har pratat om det här.
Sköt ditt eget.
Förlåt, jag måste ringa upp.
Vad håller du på med? Vi har bara 20 minuter kvar här.
Jag är ingen riktig polis, men jag är den enda han har.
Om du ringer honom... så är det slut.
Om du älskar mig som du säger att du gör-
-så hade du inte behövt hota mig.
Du lovade. Det här är inte du!
Du känner inte mig, Ethan.
Inte på riktigt. Då hade du vetat att jag inte är samma person längre!
Det här är bara en plats dit vinden förde mig!
Jag är inte samma person som igår!
Jag är inte samma person som jag var innan jag träffade Elliot Stanley.
Lugna ner dig. Folk tror väl att du håller på att få ännu ett "anfall".
Vet du vad?
Kan inte du göra mig en tjänst och dra åt helvete, Ethan!
Ta med dig nåt stort och fårat och dra åt helvete-
-din löjliga människa!
Jag ber om ursäkt för det där. Mår du bra?
Kan du komma och hämta mig?
- Vad har hänt? - Allt jag rör vid blir till skit.
Jag kan inte...
Jag orkar inte mer.
Fan. Förlåt. Jag behöver hjälp. Jag har ingen annan att ringa.
Det är ingen fara. Jag är här.
Vad som än har hänt...
Luci är...
Helvete...
Luci är död.
Var är du?
Kosta?
Han är död. Hör på.
Vi har inte träffats, men jag är er fånges make.
Släpp in mig så kan vi prata. Det handlar om pengarna.
Stanna där.
Vad är det här?
Den är fylld med mitt piss.
Okej. Var är pengarna?
Är du oskadd?
Jag mår bra.
Herregud. Herregud...
Du ser väl det här?
"Och de dansade vals och arm i arm klev de rakt in i odjuret."
Du vet var jag är. Sök upp mig.
Jag är ledsen, Lachlan, men det där får du nog upprepa.
- En gång till. - Naturligtvis.
Jag åkte till Dusty Moon Motel i Kalura.
Där träffade jag Elliot Stanley.
Sen dök assistent Lemon upp och ville hjälpa till.
Och...
Konstapel Helen Chambers tog min pistol och sköt honom.
Hon gick bara fram och sa att hon också hade följt Stanley.
Plötsligt hade hon tagit mitt vapen.
Jag visste inte att de hjälpte varandra.
De tvingade mig att stoppa Lemon i kofferten.
Sen körde vi ut i ödermarken.
När vi kom fram till stenmännen gick allt åt helvete.
Luci Miller anländer, jag vet inte vad hon vill-
-men hon ett flertal olika pass och identiteter, och...
Det visar sig att det finns en massa pengar nergrävda vid stenmännen.
De tre börjar gräla och kort efteråt utbryter skottlossning.
Det finns ingen heder bland tjuvar.
Det var ett blodbad.
Jag lyckades komma undan, och här är vi nu.
Du vet att konstapel Chambers ger en annan version av det?
Jo, det vet jag.
Det var väl därför hon stannade kvar när jag var vid stenmännen.
Då kunde hon ljuga röven av sig och skylla hela skiten på mig.
Låt mig fråga följande...
Nämnde konstapel Chambers sitt förhållande med Elliot Stanley?
Vad menar du?
En polis i Kalura Creek såg dem.
Jag fick honom att gräva lite i det.
Det visar sig att ägarna till Casa del Nacho i Kalura-
-är av den paranoida sorten.
Hon ser ut att ha det mysigt med en misstänkt mördare.
Ser det där ut som en gisslansituation, tycker ni?
Se på mitt arbete, vad jag har gett det här stället.
Ska ni lita på vad en bonnläpp från Cooper Springs säger om mig?
Ledsen att du fick genomlida det här.
Lokala myndigheter väntas gå ut med brandvarningar-
-på grund av de allt torrare väderförhållandena.
- Hallå? - Vindarna växlar...
mellan sydost och sydväst större delen av fredagen.
Och slutligen, en varning till de ute på östkusten.
Förbered er på stormiga skyar.
- Tillbaka till dig, Hilary. - Tack, Kevin.
Nu till dagens huvudnyhet.
En polis eftersöks för mord, ihop med den här mannen-
-vars identitet ännu inte har bekräftats.
- Hallå? - Ett ögonblick, jag inventerar!
- Ledsen! - Okej, jag har lite bråttom.
Jag är klar när jag är klar. Ge dig till tåls!
Men det rapporteras att den avlidne polisen-
-jobbade med flerfaldigt dekorerade kriminalinspektören Lachlan Rogers-
-som vi talade med tidigare idag.
Jag vet att ni gillar häftiga rubriker-
-så jag kan se Bonnie och Clyde-vinkeln.
Men vi ska inte romantisera det här. De är väldigt farliga.
Vi har en poliskonstapel, med den utbildningen-
-och jag vill uppmana alla att vara vaksamma och ha ögonen på skaft.
Folk uppmanas att höra av sig-
-om de ser konstapel Chambers eller den här mannen.
Förlåt att jag ringde...
Jag... Jag visste inte...
- Jag är hemskt ledsen. - Vad gör vi nu?
Du har visst inte sett nyheterna.
Vi är efterlysta för mord.
Vad i helvete?
Lachlan Rogers har fört alla bakom ljuset.
Det var inte alls vad som hände...
Jag ska förklara det.
Jag ska säga att du inte var inblandad. Det var bara jag.
De kommer nog inte att lita blint på dig.
Du är inte direkt mr...
Tro på vad killen säger...
Den där kvinnan jag ser hela tiden, Lena Pascal? Hon finns i Adelaide.
Greenlanes, vad fan det nu betyder. Det får jag väl aldrig veta.
- Hur vet du det? - Jag såg vissa delar av mitt liv.
Vem jag var, hur jag kom hit. Minnen, antar jag.
Men jag tror inte på dem. De var helt förvrängda.
Bara jävligt skumma.
Jag jobbade för honom. Kosta. Jag var hans revisor.
- Jaså? - Hur tänkte jag? Varför?
Du måste ha haft dina skäl.
Det vore trevligt att veta varför.
Jag borde nog rapportera det här.
Du sa ju att ingen skulle tro på oss.
Det kommer de inte att göra.
Då straffas vi båda för nåt vi inte gjorde.
Det är verkligen...
- Orättvist? - Ja.
- Jag gillar inte orättvisa. - Inte jag heller.
Vad exakt ska vi göra nu?
Vi tar oss längre bort.
Sen ringer vi in angående Luci...
Var hon finns. Vi kan inte bara lämna henne där ute.
Och sen?
Sen får vi bevisa att Lachlan ljuger.
- Hur då? - Jag... jobbar på det.
Är det så enkelt?
Tycker du att du är en bra människa?
Det tycker i alla fall jag att du är.
Du har hjälpt mig hela tiden, och jag drar bara ner dig.
Fast om det inte vore för dig skulle jag fortfarande ha gift mig.
Mr Ethan Krum?
Finns inte längre.
Han är inte död. Han är bara...
Det här är mitt nya jag. Livet efter Ethan.
Ett nytt kapitel.
Milda makter...
- Ett kort kapitel. - Ja...
Stanna, så förklarar jag att det var mitt fel.
- Det är för sent för det. - Stanna nu.
Det var den gamla Helen. Okej?
Det här är den nya Helen.
- Vad ska vi göra, nya Helen? - Spänn fast dig.
Förlåt mig, jag tänker bryta mot hastighetsgränserna.
VÄLKOMNA TILL DEVIL'S ROCK
Rogers.
Var?
Är ni säkra på att det är konstapel Chambers bil?
Okej. Sätt in allt på det här. Allt.
Låt inte de jävlarna komma undan.
Jävlar!
Hur fort körde ni när ni kom ut från Dusty Moon?
- När du var med Lachlan? - Fort.
Hur fort och åt vilket håll? - Vänster.
- Tror jag. Jag vet inte. Hur så? - Okej.
Släng ut era vapen från fordonet!
Vi måste köpa lite tid. Jag behöver tid.
- Hur mycket? - Typ en timme eller två.
Jag kan ha fått en idé.
Du kommer att tycka att jag är galen.
Vad håller de på med?
Kör!
- Hör på... - Var bara lugna, allihop!
- Ta det, du. - Nej, du kan ta det.
- Är du säker? - Ja.
Ja, okej. Vi vill inte göra nån illa.
Om du tar upp telefonen skjuter jag skallen av dig!
Ett steg till så skjuter jag ihjäl folk! Backa!
- Okej... - Backa!
Vi är inte här för att skada nån.
- Sitt ner, det är snart över. - Om ni inte lyder, skjuter jag.
Rogers. Okej, jag kommer.
Kom ihåg - Helen Chambers och Elliot Stanley är farliga.
Om ni får skottläge ska ni skjuta.
Hur fort kan du skicka dem?
Ja, jag vet, men... Det är ganska brådskande.
Om det inte är nåt, så är det inget. Jag hoppas bara att jag har rätt.
- Ingen skjuter förrän jag ger order. - Uppfattat.
- Ja. - Jag heter Nathan Wong.
Jag har blivit ombedd att tala med er.
Vi ska se vad vi kan göra.
Har ni sett nyheterna? De kallar er Bonnie och Clyde.
Nej, jag har inte sett den.
Om det inte är den där de rånar en Spicy Wings-
-och går därifrån oskadda-
-och får en belöning för att ha utsatts för ett grovt justitiemord.
- Jag gillar dig. Du är rolig. - Okej.
Det är väl Elliot Stanley? Får jag säga Elliot?
Kör på.
Hör på nu, Elliot. Det vi behöver...
Nej, du bestämmer inte här.
Lyssna på mig, Nathan Wong.
Så här ligger det till...
Hur ligger det till?
- Vi behöver mer tid. - Ja.
Du måste be dem om nåt.
Vad som helst.
Okej.
- Så här ligger det till... - Be om nåt du verkligen vill ha.
- Vad vill du ha? - Jag vill att ni ska hitta en person.
För hit henne till Devil's Rock så är det över sen.
Hon heter Lena Pascal. Hon bor i Adelaide, Greenlanes.
Jag vet inte om det är en butik eller en plats... Det är allt jag vet.
Elliot. Nu måste du lyssna på mig.
- Det kommer att ta... - Nej, du ska lyssna på mig!
Gör som jag säger, annars börjar jag skjuta. Jag menar allvar.
Om folk försöker gå in här skjuter jag sönder deras jävla skallar!
Oroa er inte. Det kommer han inte att göra.
- Vad gör du? - Jag vill inte skrämma upp folk.
Om de inte tar oss på allvar går de härifrån.
- Då griper de oss, och alltihop... - Okej.
Du skulle väl inte döda nån på allvar?
Nej, jag menar...
Nej, men jag kanske skulle skjuta dem i benet eller nåt.
- Vill du sätta folk i rullstol? - Jag vill inte, men...
Vi vill inte göra er illa.
Vi vill inte döda er.
Men jag är beredd att skjuta er i benet.
Jag har aldrig blivit skjuten i benet-
-men det är förmodligen inte särskilt trevligt.
Så... Tack.
Hon kommer att ringa.
Hur ligger vi till?
Jag mindes en sak till. Om oss...
- Oss? - Ja.
Natten på Dusty Moon när vi...
Det är över, Elliot.
- Så fort ni har skottläge. - Ja, sir.
Ja?
Jag tänkte att vi kunde prata på en privat linje.
Gissa vem...
Vad exakt vill ni uppnå här?
Det är trevligt att se ditt ansikte, men Lena Pascal...
Hur går det med henne? Har ni henne?
Nathan Wong menar visst allvar.
Hon är på väg hit från Adelaide.
Men tror du att jag köper-
-att ni håller stället gisslan bara för att du ska...
prata med en kvinna?
Ska alla köpa att du är ett offer?
Att du inte gjorde det du gjorde?
- Ge upp. Kom ut. - Hur kan du leva med dig själv?
Jag är ingen dålig människa. Jag försöker bara överleva.
Det är problemet.
Om du sätter foten i skiten blir hela du full av skit.
Du kan lika gärna köra fullt ut.
Få skit i öronen, i näsan, under dina jävla ögonlock.
Man gör det man måste för de man älskar.
Och det där var bara jävligt äckligt.
Jag ska tillbringa min sista tid med kvinnan jag älskar.
Du å andra sidan...
valde att tillbringa din på Ronny's Spicy Wings.
Jag tror att jag vinner.
Jag tror faktiskt inte att du vinner.
Jag bad min vän Freddie att hämta nåt åt mig.
Hur ska jag formulera det...
Just det. Det är från nåt som skjuter men aldrig dödar.
Vadå, typ en potatiskanon?
Slå på högtalaren och kolla dina meddelanden.
När jag såg den sänkta hastighetsgränsen vid vägarbetet-
-så visste jag att det fanns en kamera.
Elliot berättade hur fort du körde.
Du ljög. Din version stämmer inte överens med fotot, va?
Det där gick ut till varenda polisavdelning i delstaten.
Bara så att du fattar budskapet...
Du är jävligt körd på sju olika sätt.
- Hej. Du är ute och rör på dig. - Ja, det är jag.
Du sa väl att du tvingade mig att göra det.
Jag är glad att de trodde mig.
Du borde bli släppt efter borgensförhandlingen imorgon.
Kom ihåg att det är Lachlan Rogers som är skurken.
Vittna mot honom så får du en villkorlig dom.
Det känns som om jag har levt under en sån sen bilkraschen.
Den där kroppen du hittade i Murray Waters-
-var täckt av Billy Nixons DNA.
Där är du rentvådd, åtminstone.
Vad var det, förresten? På restaurangen?
Det var nåt du sa att du mindes om oss?
Jaha, just det...
- Den där natten när vi... - Ja.
Hade vi...?
Nej, det hade vi inte.
Men vi kysstes däremot.
Jag har en sak till dig...
Jag la in mitt nummer.
Om du skulle vilja...
Ja, du vet...
Eller vad fan...
Det är en sån där dag när man gör saker man aldrig hade trott...
Jag tänkte att det kunde friska upp mitt minne.
Gjorde det det?
Följ med hitåt.
Hon är här.
- Vem då? - De hittade henne.
De tog hit henne ända från Adelaide.
Lena Pascal.
Jag hoppas att du får reda på vem du är.
Är du Lena?
Jag heter Elliot.
Elliot Stanley. Jag har...
Jag har letat efter dig.
Vet du...
Vet du vem jag är?
Så det är sant. Det polisen sa.
Du minns ingenting?
- Det här är ingen lek? - Nej.
Men du förstår mig fortfarande?
Ja. Nej... Hur...?
Det här är svaret.
Låt mig visa dig vem du är.
Jag har fortfarande problem.
Det blev infekterat. Det har haft alla regnbågens färger nu.
Det gör fortfarande ont.
Det bränner fortfarande.
Mannen du betalade för att skära i mig - han kunde inte sitt jobb.
Han var en slaktare.
Han skar i mig med en smutsig kniv.
Grävde runt i mina inälvor...
efter de där skatterna, inlindade i plast.
Du sa att det skulle bli enkelt.
Jag kunde inte ens svälja det.
Jag klöktes och kräktes första gången.
Jag minns.
Nej... Det kan inte vara sant.
Jag hade tur.
Det hade inte Angelika och Mila.
Efter att du hade fyllt oss med 65 små påsar var med heroin...
i våra inälvor, vinkade du av oss vid planet.
Du tvingade oss att le, som om vi skulle på semester.
Du tvingade mig alltid att le.
När jag gick in i ett rum...
"Träning", kallade du det.
"Vänd dig om mot mig och le. Säg hej."
Som om inget var fel.
Du måste ha slagit in dem slarvigt.
Jag såg på Angelika och Mila när påsarna sprack.
Deras ögon rullade uppåt och de fick krampanfall.
Angelika dog efter tre minuter. Tre.
För Mila tog det längre tid.
En flygvärdinna gjorde mun mot mun på henne.
Alla på planet skrek. Det var...
Du kunde inte vänta på att jag skulle skita ut det när planet hade landat.
Du ville inte att det skulle gömmas undan-
-i polisens bevisrum eller värre...
Att det skulle förgås och lösas upp i mitt värdelösa blod.
Det var vad du gjorde, Elliot Stanley.
Du ville väl veta vem du var?
Det här är den du är.
Du är mannen som visade mig hur helvetet ser ut.
Jag är ledsen.
Jag är hemskt ledsen. Jag visste inte.
Nu gör du det.
Och du måste leva med dig själv.
Skriv på här.
Ni är fri i väntan på förhandlingen. Lämna inte delstaten.
- Är jag fri? - Ja.
Men jag... Redogörelsen?
Jag berättade om Lena Pascal, vad jag gjorde.
Vi talade med miss Pascal. Hon blandade ihop er med nån annan.
Så jag kan inte ens bli gripen för all hemsk skit jag har gjort?
Ni har tur.
Burnt Lodge. Det är Sue.
Hej, det är jag.
Killen som inte mindes vem han var.
Jag kan inte fixa skiten jag orsakade hos er.
Men det är en sak...
Det finns ett tecken. Ett tecken till ingenstans.
Jag har messat platsen och en karta.
Jag har lämnat en sak åt dig där.
Det kommer inte att förändra nåt, men... Jag vet inte.
Det är i alla fall nåt.
Jag är ledsen, Sue.
Sir?
- Ja. - Kan ni berätta vad ni heter?
Elliot.
Elliot Stanley.
Polisen på stationen berättade vad du sa.
Det gjorde mig illamående.
Att jag ens kände dig.
Men du känner mig. Du vet att det inte är jag.
Menar du att hon ljuger?
Säg att det är ett stort misstag, att du inte tror henne.
Ingen lyckas få fram några uppgifter om mig.
Inga vänner, ingen familj.
Jag vet inte om nåt av det jag minns är verkligt eller bara LSD...
Sluta. Snälla, sluta med din självömkan.
Vi vet inte varför jag jobbade för Kosta, varför jag bad Lena göra så...
Det spelar ingen roll. Om du gör nåt sånt-
-finns det inget skäl i världen som kan ursäkta det.
Varför måste du vara den killen?
Av alla killar - varför just den killen?
Du är min enda vän i hela världen, eller hur?
Hej då, Elliot.
Hej då, Helen.
- Vad är det där? - Mango crazy.
Killen i baren sa att den får män att bli som galna.
Jag vet inte vad den gör med kvinnor. Förhoppningsvis blir hon väl packad.
Vad är det?
Ingenting.
Det är väl den där killen.
- Okej, låt höra. - Jag vill inte prata om det.
Jag kan bara inte förstå-
-hur samma kille, som kunde göra nåt så fruktansvärt-
-samtidigt kunde rädda mitt liv-
-och ge en kvinna han knappt känner en miljon dollar för att han kände...
Jag vet inte vad jag ska tycka om det.
Om honom.
Hör på.
För 20 år sen kom jag hem och såg en kille rota i mina underkläder.
Han sniffade på mina trosor som om de var rosor.
Han var inneboende.
Han läste entomologi. Insekter.
Du fattar väl ungefär?
- Jag tror det... - Ett riktigt missfoster.
Hur som helst...
Det var Dave.
- Vänta, var det...? - Ja.
Det var mannen jag gifte mig med.
Jag berättar det sällan...
- som historia, eftersom... - Ja.
Kontentan är att kärleken är inte som på film.
Riktiga människor gör misstag.
Och de förtjänar en andra chans. Du och den här killen...
Det här kan vara prologen till århundradets kärlekshistoria.
Delen före den andra delen.
Jag tror inte det.
Den här killen, han ville så desperat minnas vem han var.
Och nu när han gör det kan han inte glömma.
Och inte jag heller.
Kan du inte glömma vad han gjorde?
Eller kan du inte glömma honom?
Folk förändras.
- Jag behöver en drink till. - Vad vill du ha?
Jag tar en Bloody Mary.
Text: Joakim Sandström Iyuno-SDI Group