Har du et toalett?
Du må signere først.
Jeg må hva?
Signere først.
Jeg vil ikke kjøpe det.
Toalettet er i bygningen bak.
Så de fleste tar med seg nøkkelen og glemmer å gi den tilbake.
Så kjører de av sted med den.
Hjelper en signatur?
Jeg kan uansett signere, ta nøkkelen og glemme den.
Rundt på baksiden.
Helvete!
Ja!
Du er våken. Du er på Cooper Springs sykehus.
Du var i en bilulykke.
Er det noen vi kan ringe?
Politiet fant ingen legitimasjon eller telefon.
Forelder, partner, venn?
Kjæledyr?
Det er mye å ta inn over seg.
Vi begynner med navnet ditt. Hva heter du?
Kan du si meg hva du heter?
MR-en tar rundt 15 minutter, og det blir mange høye lyder.
- Ligg så stille som du kan, greit? - Ja.
- Vil du høre på litt musikk? - Nei, ellers takk.
Vent litt. "If I didn't Care".
Spill den.
Er det et album eller en sang?
Jeg vet ikke.
Det er visst en sang av Ink Spots. Er det den?
Jeg...
Jeg vet ikke.
Skal jeg spille den?
Ja da.
Hei.
- Hvordan går det? - Hei.
Jeg er politibetjent i Cooper Springs-politiet.
Helen Chambers. Jeg skal ta forklaringen din.
Det er min første etterforskning. Eller, den er egentlig ikke min.
Jeg har jobbet mest med trafikk.
Uansett, kan jeg få navn, fødselsdato og hjemmeadresse?
Jo...
Jeg har ingen anelse.
- Hva? - Jeg husker ingenting.
- Om ulykken? - Om noe som helst.
Å...
Å!
Aner du ikke hvordan du kjørte av veien?
Nei.
Og du kan vel ikke fortelle meg hvor du var på vei hen?
- Så venner eller familie... - Niks.
Bare for å ha dette helt klart. Ingenting?
Jeg prøver å si til meg selv at jeg skal prøve å huske.
Men det er som om å tvinge seg selv til å juge.
Selv om man tror at man klarer det, -
-ender man bare opp med en haug med bein, drit og innvoller.
Å...
Men vet du hva?
Du er helt sikkert redd.
Jeg er lei for det.
Ja vel, så hva vet vi? Jo, vi... Å, beklager.
Pennen.
Du vet vel at du var med i en bilulykke, ikke sant?
- Ja. - Ja vel.
Beklager, men vi har funnet klærne du hadde på da vi fant deg.
Takk.
Vi aner ikke hvordan du kjørte av veien, og politiet fant ingenting.
Men jeg har bedt dem om å ta en ny kikk.
Og vi vet at bilen din var registrert på en Jessica Smith.
Du kjøpte den av henne for en uke eller to siden.
Du kjøpte den på gaten. Så... Altså, hun kan ikke hjelpe oss.
26.2.30, Burnt Ridge Glorias diner. Bord fem.
- Hva er det? - Kjenner du til dette stedet?
Ja. Det er en liten småby rundt 50 kilometer herfra.
Ringer det noen bjeller?
Nei.
Det er i morgen.
Det er den 25. i dag. Så du skal møte personen i morgen.
Hvis det ikke var forrige måned eller er neste måned.
Det kan være når som helst. Men antagelig ikke.
For jeg tenkte at det var et møte-
-som helt sikkert finner sted i morgen. Sannsynligvis.
- Jeg kan sende noen opp dit. - Kom igjen.
- Du kan bare si det. - Hva da?
Det du tenker på, men er for redd til å si.
Du forstår hvordan det ser ut.
En fyr kjører rundt i ødemarken uten telefon, -
-lommebok eller hukommelse utover en papirlapp.
Påstår du at jeg lyver?
Nei, nei, nei.
Jeg er lei for det. Jeg kan ikke forestille meg det.
Jeg syns det er fælt å glemme å ta ut søppelet.
Kan jeg ta bilde av deg?
Jeg kan sende det til grensepolitiet og det føderale politiet.
Vi finner ut av det.
- Ja. - Greit.
- Jeg skal bare komme... - Å, det var litt nært.
Jeg vet ikke om du ser på glasset som halvfullt eller halvtomt, -
-men det duker opp noe. Vi finner ut hvem du er.
Denne siden er snart full.
Velkommen til Ronny's. Hva vil du ha?
- Kan jeg få en kyllingburger? - Bare en kyllingburger?
Ja, det holder.
Du får Cheese Pockets for en dollar ekstra.
- Hva da? - Cheese Pockets.
Osteblanding dekket av brødsmuler. Det følger med barbecuesaus.
Nei, ellers takk.
Ja vel. Da blir det 4 dollar og 50 cent.
Kom til vinduet.
Eller, forresten. Jeg vil gjerne prøve dem likevel.
- Hei. Hva gjør du? - Jeg trenger litt frisk luft.
Du bør ikke gå på ankelen. Du må hvile.
Jeg trenger noe annet enn taket å se på.
AKUTTEN
Sånn. Da var vi framme.
Var det som du håpet?
Jeg savner i alle fall ikke taket.
- Kommer du deg inn igjen selv? - Ikke noe problem.
Vær så god.
Gratulerer!
- Hvilken etasje? - Andre.
Eller... Tredje, tror jeg.
Hvilken skal du til?
Beklager. Noen fulgte meg ned. Det er tredje.
Ja. Tredje.
- Går det bra? - Jeg aner ikke hvor jeg er.
Jeg vet ikke hvor i helvete jeg er.
Ta det rolig. Kom her.
- Klarer du deg? - Ja. Takk.
Hei.
Hei. Er du sulten?
- Ja, jeg spiser gjerne litt. - Jeg har avokado og bladbete.
Grønnsaksverdenens kongepar.
- Høres herlig ut. - Nei. Men det er bra.
Det er bra for oss.
Vi har 20 minutter til den er klar til å spises.
Vi kan jo...
Å? Nå? Jeg kom akkurat hjem.
Det er ni uker til bryllupet, og vi må danse.
Ja. Kom til Swayze.
Å, beklager.
Og...
Hvordan gikk dagen din? Kom feltopplæringsoffiseren?
Nei. Jeg måtte dra til sykehuset.
En fyr var i en bilulykke og husker ikke hvem han er.
- Han husker ingenting. - Er det sant?
Han vet ikke om han har noen familie.
Du?
Hvis vi våknet i morgen uten noe minne av hverandre, -
-tror du at vi ville ha blitt kjærester?
Selvsagt tror jeg det.
Det har gått fem år, da. For fem år siden var jeg pen.
Og det skal jeg bli igjen.
Vi tar den fra starten igjen og ser om vi kommer oss til løftet.
Kan noen høre meg?
Hjelp meg!
- Men jeg er nødt til å dra. - Drar du nå, blir du skadet igjen.
Da drar jeg bare på sykehus.
- Legen vil holde deg her. - Ja, men jeg kan ikke bare...
Er alt i orden?
Han vil skrive seg ut. Kan du få ham til fornuft?
- Du kan ikke bare dra. - Skal du liksom stanse meg?
Du har vært i en ulykke.
Jeg har ligget her og ventet. Og på hva?
Jeg har ikke noe navn, noe hjem eller noen klær.
Disse tilhører nok en som er død.
Du kan ikke bare gå ut i ødemarken-
-uten annet enn en papirlapp og forvente at dette skal gå bra.
Det er alt jeg har.
Det sto halv tre på lappen. Den jeg møter, kan si hvem jeg er.
- Her. - Nei, nei.
Hadde du tenkt å gå til Burnt Ridge, eller?
Takk, Helen. Du trengte ikke å gjøre dette.
Du ville ikke ha sagt ja til hjelp.
Og det skader ikke å være ålreit, hva?
Kortet mitt ligger der, så du kan ringe meg når som helst.
Jeg er jo den eneste du kjenner i hele verden.
- Jeg håper at du finner det du søker. - Takk.
Burnt Ridge Glorias diner, bord 5
BURNT RIDGE
Burnt Ridge.
Kom inn.
- Er det åpent? - Det er vel ikke bra for omsetningen?
Velg selv.
Jeg vil gjerne sitte ved bord fem.
Jeg skal møte noen ved bord nummer fem.
Ja vel.
Det er borte ved vinduet, i hjørnet.
Elsker aksenten. Hva gjør du her?
Du ville aldri ha trodd meg.
Når man jobber her, hører man alle mulige historier.
Kom igjen, bare prøv.
- Fyren har visst mistet hukommelsen. - Mener du det?
Han var i en bilulykke, og nå husker han ingenting.
På en lapp sto det at han skulle dra hit.
Enten skal han ha frokost, eller så bare tuller han.
Jeg ville ha hoppet på.
God ettermiddag.
Slutt. Nå skremmer du ham.
Gi ham glasset.
Hei. Hvordan går det? Jeg er servitøren din.
- Jeg heter Luci. Med I. - Hei.
Jeg har nettop hørt det rareste jeg har hørt på lenge.
Ja, så kollegaen din fortalte det.
Herregud.
Du mener det, faktisk. Hva med navnet ditt?
- Husker du det ikke? - Nei.
Dette er ikke en vits, ok?
- Beklager. Jeg mente ikke... - Det gjør ingenting.
Hukommelsestap er nytt for meg. Kan jeg gjøre noe for deg?
Du kan jo gi meg limonaden.
Å, ja. Beklager.
- Å! Å, herregud, jeg beklager. - Nei. Det var min feil.
- La meg... - Jeg vasker meg.
Beklager, men toalettet er ødelagt.
Vi bruker det på den andre siden.
Jeg kan vise deg det. Det går fint.
Beklager.
Det eldre paret på den andre siden lar oss bruke toalettet.
Det er virkelig nabolagsånd å la fremmede gjøre fra seg der.
- De får to gratis måltider om dagen. - Det er jo rettferdig.
Jeg mente ikke å le av deg.
Jeg gjør bare litt rare ting når jeg er nervøs.
Å, helvete. Sandy...
- Sandy? - Jeg er her.
Hei. Jeg heter Helen.
Jeg vil virkelig ikke gjøre dette.
Det er dobbelt så vanskelig nå.
For folk sier at det er greit å være stor og elske seg selv.
Men de mener vel ikke det?
Det var et oppriktig spørsmål.
Så nå føler jeg meg presset til å elske fettet som jeg ikke elsker.
Og hvis jeg ikke omfavner det og elsker fettet, -
-så er jeg vel ikke en ekte kvinne?
Det er flaut å gå ned i vekt. For da har jeg gitt etter.
Jeg kan aldri vinne.
Det er som jeg kjører i 80 km/t på motorveien, -
-men så er det humper overalt i veien.
Eller så er det litt av en måte å rettferdiggjøre pølsespising på.
Det var vel ikke så ille? Ja vel.
Det har gått noen uker siden vi delte lavkalori-oppskrifter.
Hva syns du?
Det var første forsøk. Du venner deg til det.
Jeg vil gjerne høre hvordan månedens grønnsak har gått-
-og hvordan dere har tilberedt bladbete.
Vi begynner med Sally.
Hvis retten er som auberginen din, vil jeg gjerne høre om den.
Beklager. Hei, det er Helen Chambers.
Dette er Lammon fra Burnt Ridge-politiet.
Du er visst etterforsker i saken.
Nei, altså, jeg er ikke egentlig...
Men jo, jeg tar meg av saken.
Er du på ulykkesstedet?
- Ja, men det er ikke så mye her. - Ingen lommebok eller telefon?
Nei. Men vi fant noe et stykke unna.
- Det må nok ha rullet ut av bilen. - Hva da?
Noe man skyter, men aldri dreper med.
Hva da? En potetpistol?
Hva tenker du på?
Enten har jeg uflaks, eller så vil noen drepe meg.
Jeg tror at hvis noen prøver å drepe deg, har du uflaks.
Godt poeng.
Jeg går i en død manns klær. Så jeg er forberedt.
- Vær så god. - Takk.
Hvorfor vil noen ta livet av meg?
Fy faen, det var godt. Håper at jeg ikke var alkoholiker.
Du...
Beklager. Er det her?
Det er bare to steder å bo her, og det andre stedet er ikke så rent.
Og det er liten sjanse for at disse to vil drepe deg.
- Takk. - Bare hyggelig.
Hei. Jeg... ser etter et sted å overnatte.
Hei! Kom inn.
Jeg sa at jeg vil ha et rom. Men jeg har dessverre ikke så mye.
Å, Ralph hører ikke et ord-
-siden han ikke har vett nok til å sette inn høreapparatet sitt.
- Beklager, jeg mente ikke... - Nei da. Han er bare en skuffelse.
Det minste rommet koster 30 dollar, om det passer deg?
Du, skal vi ikke bare si 20?
Takk.
Det er ikke så travelt her uansett.
Du skal få en nøkkel. Vi vil at du skal føle deg hjemme.
Det er sånn vi gjør det her ute.
Vær så god, Ralph.
Vi kan ta litt te og se "Australian Survivor".
Det er øyråd.
Pete kommer til å bli sparket ut fordi han er så kjip.
Men iblant liker de å gjøre en overraskende vri.
Går det bra med deg?
- Alt i orden. - Det ser ikke sånn ut.
Du trenger nok en klem.
Nei, ikke tenk på det. Jeg trenger ikke...
Jeg klarer å se på folk at de har det tøft.
Du klarer deg. Du er trygg her.
Beklager. Det har vært en lang dag.
Herregud, så flaut.
Du trenger ikke å forklare.
Helvete! Pokker!
UKJENT
Unnskyld, men det er noen som ringer.
Takk.
Her er telefonen.
- Hallo? - Fant deg!
Det er bare to overnattingssteder i Burnt Ridge.
- Det er din eneste venn i verden. - Helen.
- Du husker navnet mitt! - Selvsagt.
Men du husker nok ikke mitt.
- Beklager, det var... - Nei, ikke sant.
Du har jo ikke noe.
Hvordan var møtet?
Lappen?
De dukket ikke opp.
Det var synd.
Jeg har heller ikke kommet lenger i å identifisere deg.
Men lokalpolitiet fant noe da de sjekket åstedet igjen.
Noen man skyter, men aldri dreper med, sa han.
En potetpistol?
Det er så rart, for det var det...
Nei, glem det.
Nei. Et engangskamera.
- Tror de at det er mitt? - Det er det jo nødt til å være.
Vi fikk framkalt bildene.
Jeg kan sende dem.
Jeg har ingen e-postadresse. Ikke som jeg kan huske.
- Altså... - Vær så god.
Takk. Vent litt.
Hvis du kan sende dem til Sue@BLodge.com.au, er det fint.
Ja. Se på dem og se om du husker noe.
Men ikke bekymre deg. Jeg skal finne ut hva du heter.
Jeg sender deg bildene nå.
Ha det bra.
Hvorfor sitter du ved skrivebordet mitt?
Jeg har ingen pult ennå. Men jeg kan gå.
Ja.
Ikke sant.
Å, beklager det der. Ralp er som en skjære.
Der har vi den. Vær så god.
Nala-steinmennene?
Kanskje det er derfor du er her.
Nala-steinmennene. De er nydelige.
- Bedre når du ser dem. - Er de i nærheten?
Rundt en mil unna.
- Jeg må dra. - Det er stengt nå.
Jeg må dra dit.
- Jeg kan kjøre deg dit i morgen. - Takk.
Hva med en tekopp nå? Vi kan se slutten av "Survivor".
- Jeg kan fortelle deg det siste... - Jeg er veldig trøtt.
Eller vet du hva? La oss se på "Survivor".
Så i kveld er dere nødt til å stemme noen ut.
Kjære Jane. Jeg har ikke klart å slutte å tenke på deg siden.
Unnskyld meg, Miss.
- Kan du hjelpe meg? - Ja.
Det kom en mann hit etter en ulykke i Burnt Ridge.
- Han som ikke husker navnet sitt? - Hvor ligger han?
- De sa at han var her. - Han skrev seg ut i går.
- Kanskje du kan si oss hvem han er. - Hvor ble det av ham?
Jeg kan videreformidle navnet og nummeret ditt.
Sa han ikke hvor han skulle?
- Hvis du bare... - Glem det.
Du har vært til stor hjelp.
Moren min var sykepleier. Det er en viktig jobb dere gjør.
En viktig jobb.
Den slukte lappen min.
Da får jeg løfte bommen.
- Takk. - Ingen årsak.
Mor jobbet på en parkeringsplass. Det er en viktig jobb dere gjør.
En viktig jobb.
Beklager. Det er en uvane. Regner jeg med...
Hold deg oppdatert med den siste værmeldingen-
-på våre sosiale medier eller på radioen.
Det var alt fra været. Tilbake til Miranda.
Takk, Jim. Her er overskriftene.
Kriminalpolitiet har blitt sendt til Burnt Ridge-
-etter at en bombe forårsaket en eksplosjon der.
Det var ingen ofre. Vi følger utviklingen i saken.
En 57 år gammel mann...
En bombe? Herregud. Det var sjokkerende!
Ja.
Det kan man si.
Får du noen minner tilbake?
Jeg trodde at jeg kanskje ville...
Jeg vet ikke.
Kanskje jeg skulle huske noe.
- Hva nå, da? - Nå...
Nå har jeg ingen anelse.
Fungerer det?
- Ja. - Har du opptakene fremdeles?
- Hvem er du? - Jeg må se opptakene.
Alt du har fra tre dager siden og bakover.
- Vi gir ikke bort sånt. - Bare vis ham det han må se.
Han var i en bilulykke. Han husker ikke en døyt.
Han husker ikke hvor han er fra.
Jeg var her før ulykken.
Jeg håper at noe på opptaket kan si meg hvorfor.
Om jeg var sammen med noen eller pratet med noen.
Har du hukommelsestap, liksom?
- Ja. - Det er jo kjempekult!
- Egentlig ikke. - Alt burde være på harddisken.
Når sa du?
Vi går tilbake til dagen for ulykken. Det blir den 24.
Dette er så spennende.
Akkurat. Ja vel.
Sånn.
Der.
Hva er det jeg...
Hva har skjedd med skjorten min? Jeg ser fryktelig ut.
Hvorfor kjøper jeg en koalabamse?
- Jeg kan si hva du sier. - Ralphy kan lese på leppene.
Ja, akkurat. Greit.
Du spør etter nærmeste bensinstasjon.
Hun forklarer veien.
Til Saddlepack Roadhouse.
Jøss. Takk.
Det er rett nedi veien.
Der har vi ham. Komikeren.
- Kjenner du meg? - Nei.
Men har vi møtt hverandre før? Jeg har problemer med hukommelsen.
Du var her og kjøpte bensin. Du signerte for nøkkelen til doen.
Må man signere for den?
- Tuller du? - Folk vil jo ikke kjøpe den heller.
Sier du at jeg skrev navnet mitt? Kan jeg få se?
Som sagt, komiker.
- Komiker. - Akkurat.
Vent litt. Så jeg skrev navnet mitt. Og hva skjedde så?
Fortell.
Du gikk på toalettet.
Herregud.
Får jeg lov?
- Du tar den vel med tilbake? - Ja.
Ut og rundt på baksiden.
Hallo?
- Hallo? - Å, herregud!
Takk og pris, for helvete! Du er nødt til å hjelpe meg.
Vær så snill. Hjelp meg!
Hvem er dette?
Tekst: Morten Gottschalk Iyuno-SDI Group