A NETFLIX SOROZATA
Amikor anyám beteg lett, elkezdtem főzni, hogy besegítsek.
De ő mindig azt mondta: „Nem. Menj tanulni!”
Sosem akarta, hogy házimunkát végezzek.
Nem háziasszonynak szánt, hanem doktornak.
Vagyis, hát… Nyilván nem ilyen doktornak.
A pasim 36 éves koromban eljegyzett, és családot akart alapítani…
de aztán állást ajánlottak neki a Michigani Egyetemen.
El akarta intézni, hogy engem is felvegyenek, de…
Hároméves oktatói szerződést ajánlottak.
Kurva sok órát kellett volna adnom, fillérekért.
Megpróbáltunk távkapcsolatban élni, de…
Amikor azt mondta, megismert valakit…
még csak nem is voltam…
Beletemetkeztem a munkába, és nem sokkal azután
fél tucat kiváló egyetem könyörgött, hogy jelentkezzek hozzájuk.
De a Pembroke meg akart tartani, és…
Mindent megadtak, amit akartam.
Szóval maradtam.
Most meg alig merek belépni a kampuszra.
AZ IRODALOM TANSZÉK VEZETŐJE HALLGATÁSRA INTETTE A SZÍNES BŐRŰ DIÁKOT
Szerepelt már címlapon azért,
mert ártott egy csomó embernek?
Mintha Pol Pot vagy Sztálin lennék…
Nézze! Mindjárt lejár az időnk.
És mivel ez a lánya terápiás ülése,
most vele foglalkoznék, ha nem baj.
Persze.
Kérsz?
Mi az?
Méreg.
Rendicsek.
Hát nem izgalmas, kicsim?
Mi a baj?
Mégsem akarom, hogy Habi jöjjön.
Miért? Még be is öltözött.
Ju Ju!
Itt tudnál maradni egy kicsit?
Nem tudok.
Tessék, kicsim!
Vidd… Ügyes legyél az előadáson!
Ő az.
„A GAZDA SZERSZÁMAI SOSEM BONTJÁK LE A GAZDA HÁZÁT.”
Egyes idézetek annyira híresek, hogy azt hisszük, értjük őket.
De kíváncsi vagyok, hogy a konkrét esszé meglepetést okozott-e önöknek.
Olyan csendesek.
Magának mi a véleménye erről?
A magukéra vagyok kíváncsi. Gyerünk, bátran!
Az egyetem, ami a fehér felsőbbrendűség bástyája…
az a gazda háza. Szóval, bármit is tanít vagy tanul az ember,
azok a gazda szerszámai.
Egyesek szövetségesnek adják ki magukat,
de nem tesznek valódi erőfeszítéseket.
Beraknak pár fekete nőt a bizottságba és a tanári karba,
vállon veregetik magukat, és kész.
Nem elég egyszerűen csak beemelni pár színes bőrű embert.
Így van.
Na, lássuk, mire megyek!
Várjon! Figyeljen! Senki sem parancsolgathat magának.
- Nem ismer kegyelmet, igaz? - Igaz.
Valódi tigris! Nyomás, gyerünk!
Ne kíméljen!
A francba!
- Te jó ég! - Jöjjön, tigris!
Elnézést! Az etikai és megfelelési hivatalt keresem.
Ez az. Összevonták a zaklatásellenes irodával.
De…
Hol van a másik koordinátor?
Csak én maradtam. Egyfős hivatal lettünk.
Ismét az irodájáról van szó?
Adjunktusként kezdtem itt, az egyetemen, 32 évvel ezelőtt.
26 000 dolláros fizetést ajánlottak.
De megtudtam, hogy John McHale,
aki ugyanabban az évben kezdett, mint én, és még mindig itt van,
16 000 dollárral többet kapott.
Gondoltam rá, hogy mondok valamit.
De nem akartam olyan nő lenni.
Írtam egy könyvet Chaucerről,
amiben szerepelt A bathi asszonyság első feminista olvasata.
De itt a tanszéken,
ha önkéntes kell a kari testületbe, azt mondják,
„Majd Joan elmegy.”
Vagy ha házigazda kell az éves karácsonyi bulihoz,
„Joan megoldja, imád bulizni.”
Bizonyított tény, hogy az ehhez hasonló feladatok
aránytalan mértékben terhelik a női oktatókat.
Én…
Felhagytam a kutatásommal, és sosem lettem egyetemi docens.
De tudja, mit?
Ez az utolsó csepp. Nem fogom ölbe tett kézzel nézni…
Milyen végkifejletet remél?
Már senki sincs itt, aki a 80-as években itt dolgozott,
és felelősségre vonható lenne ezért.
És… Vannak régi aktáink, de nem hiszem, hogy olyan régiek…
Azt akarom, hogy valaki elismerje, ami történt.
Én elismerem.
Teljesen illegálisnak hangzik.
Valaki másra gondoltam.
Beszélt a tanszékvezetőjével?
Megteszem.
Ez a beszéd!
Most?
Egy bizalmatlansági indítvány
azt igazolná, hogy zűrzavar van a tanszékükön.
Az is van miatta.
Nem egyedül Ji-Yoon tehet róla.
- Gondolom, olvasta a cikket. - Igen.
A diákok bojkottálni akarják a tanszéket.
Jelen pillanatban képtelenek vagyunk oktatási intézményként működni, mert…
Nézzen ki!
Nem járnak az órákra, mert tüntetnek.
A tüntetés felnyithatná a szemünket.
Be kellene látnunk, hogy ideje leváltani Ji-Yoont.
- Nem lesz diákunk. - Nem fogok íráskészséget tanítani.
A meghallgatás után
Ji-Yoon javasolni fogja Bill elbocsátását a rektorhelyettesnek.
Így világos lesz, hogy a tanszék eredetileg szilárd lábakon állt.
Egyre több a tüntető.
Egyelőre várjuk meg, hogyan alakul holnap Bill meghallgatása!
Bármit is tesznek, ajánlom, hogy az egész tanszék támogassa magukat.
Van valami, ami nekik kedvez.
Komoly botrányba keveredett.
Az ilyen embereket senki sem akarja megvédeni vagy támogatni.
Már 25 éve ott dolgozom. Sokan támogatnak.
A tanszékvezető kiáll mellettem.
Ő küldte ezt magának?
Az csak formalitás.
Nézze, miért nem ül le? Lazítson egy kicsit!
Ha alkut kötnék velük, azzal elismerném a vétkességemet.
A lánya a Columbiára jár, ugye?
- Most elsőéves. - Elsőéves.
Fizetés nélkül tudja fizetni a tandíjat?
Még fizetéssel sem.
Elérem, hogy megkapja, ami jár. Vehetne egy kis lakást New Yorkban.
Vagy egy teljesen új helyen? Mi van a bakancslistáján?
Hitler nyári rezidenciája az Alpokban.
Teljesen őszinte leszek magával, Dobson professzor.
Kezdjen vele, amit akar!
A megélhetése forog kockán.
Az állandó szerződése fényében az alábbiak vonatkoznak rá.
„Engedetlenség, erkölcstelen magatartás, kollegialitás hiánya,
etikátlan viselkedés és/vagy méltatlan magatartás.”
A kollegialitás hiánya? Ez elég ködös.
- Mondom, mi a terv. - Terv?
Felolvassa a diákok nyilatkozatából, hogy mi történt az órán…
A dékánnak kéne felolvasnia.
Larson dékán lesz az ülés elnöke, így jobb lenne,
ha nem ő mutatná be a bizonyítékokat.
- Összeszedte a panaszleveleket? - Nincsenek kinyomtatva.
Hány diák írt?
Elég sok.
De pár lelkes támogatói levelet is kaptam,
olyan diákoktól, akikre Bill nagy hatással volt.
Ez…
Ez az ügy…
csorbíthatja a hírnevünket.
Nemcsak a Pembroke hírnevét, hanem a magáét is.
Olyan történetet próbálunk közvetíteni,
amely lehetővé teszi az ön számára, hogy visszanyerje a hallgatók bizalmát.
Mert jelenleg az az általános vélekedés, hogy maga védeni próbálja a fiúját,
aki végigmasírozott egy előadótermen.
Láttad Joant?
- A társalgóban láttam a többiekkel. - Kikkel?
Rentz, McHale, Yaz. Megbeszélést tartottak.
Micsoda? Az egész tanszék?
Ji-Yoon, keresett egy riporter a New York Timestól.
- Billről akart beszélni? - Nem, rólad.
Interjút akarnak készíteni veled a hírzárlatról.
- Tessék? - Amiről a Daily címlapján írtak.
- A hírzárlatról, amit… - Ne mondogasd ezt a szót!
Várjunk! Nem. Mondd ki, ahányszor csak akarod!
Köszi. Ha látod Joant, szólsz neki, hogy kerestem?
Persze, szólok.
Tudom, hogy nem úgy értette, ahogy beállították.
Nem a te hibád.
Nem kellett volna azt mondanom.
Írtam egy támogató nyilatkozatot Billről. A holnapi meghallgatásra.
A bizottságnak nyújtsd be, oké?
- Azt hittem, maga is a tagja. - Inkább… Közvetlenül a dékánnak add oda!
Vagy valakinek… Bárkinek rajtam kívül.
- Mit gondolsz Barron professzorról? - Miért?
Mi lenne, ha ő lenne az új konzulensed?
Az első félévben küldtem neki egy esszét, hátha ad róla visszajelzést.
Sosem kaptam választ.
Beszélek vele.
Mentőövet dob nekem.
Itt az ideje.
Magának van?
Mi a baj, drágám?
Ne sírj előtte!
Meg fog ijedni.
Nem ijedek meg.
Érti, amit mondok.
Üdv!
Nem. Sajnálom, de nem jöhet be. Nem helyénvaló…
Alig tudtam rászánni magam, szóval…
De… Várjon!
Nem ülhet le!
Ne vegye le a kabátját! Várjon!
Egy pillanat! Jézusom!
Oké.
A hátsó ajtón fog kimenni. Nem, akkor úgy tűnne, hogy nem ment el.
Csak kérdezni akarok valamit. Legyen őszinte!
Ha a válasza nem, akkor is… Azt is kibírom.
Oké. Nézze! Annyival idősebb vagyok, hogy az apja lehetnék.
És lehet, hogy azt hiszi, érez irántam valamit, de nem…
- Az nem rólam szól. - Várjon! Maga…
Azt hiszi, azért jöttem, hogy keféljünk?
- Nem. - Ne vegye rossz néven, de…
Nem, dehogy.
- Ez… Hát, igen. - Igen.
A tévedések őrült vígjátéka.
Pontosan. Nevetve fogok visszaemlékezni erre.
Igen. Szóval még mindig…
Ugyanannál a kiadónál van? A New Pressnél?
Azt akartam kérdezni, hogy elolvasná-e az első regényemet?
Elküldöm nekik, és…
Nem tudtam, hogy megváltak-e magától a történtek miatt.
- De… - Mikor… Ez ma jelent meg?
Nem tudom. Talán tegnap?
- Egek! - Fent volt a Twitteren.
- Mennem kell! - Akkor csak hagyjam itt?
A könyvemet.
Nem hosszú. El tudja olvasni egyben.
- Örülnék pár megjegyzésnek. - Jó, tök mindegy.
Ha bárki kérdezné, nem keféltünk, oké?
Vigyázz!
- Bill! - Szia!
Mi történt? Megint nőttél?
- Maradsz vacsorára? - Menj be! Nyomás!
- Nem vagy a főnököm. - De, igen.
Én is mindig ezt mondom neki, de pechünkre tényleg ő a főnök.
- Maradhat vacsorára? - Nem.
Minden jó dologtól megfosztasz az életben.
Nem csoda, hogy senki sem akart elvenni.
Na!
Szia!
Láttam a Daily címlapját. Jól vagy?
Én vagyok az önkényuralom arca a kampuszon.
Tudom, neked nem újdonság.
Engem Hitlernek szólítanak, szóval kétlem, hogy a tiéd lenne ez a cím.
Te nyertél.
Csak azt mondom, tudom, hogy mindenkinek jót akartál.
Te vagy az élő bizonyíték, hogy nem őrült meg mindenki.
- Nem akarok beszélni erről. - Kérlek, hallgass végig!
Ügyvédet fogadtam.
Kitalálta, hogyan köthetnék alkut. Ha kirúgnak, beperelhetem őket.
Elképzeltem a szitut.
Lakhatnék Párizsban, és nagyszerű regényeket írhatnék.
- Micsoda klisé! - Te nem voltál ott.
De miért ne lehetnél ott velem?
Maradni akarsz azok után, ahogy bántak velünk?
Nem menekülhetek el.
Rengeteg minden ideköt. Apám, Ju Ju…
Úgy képzeltem, egy családként mennénk.
Szeretek tanítani.
Tudom, hogy szeretsz.
Erre születtél.
De vannak más egyetemek is, amik harcolni fognak érted.
Nem számít, hogy Párizs vagy Peoria…
Követlek téged.
Bárhová.
Istenem! Olyan régóta vártam erre!
Ki kell rúgjalak.
Javasolnom kell a rektorhelyettesnek és a kuratóriumnak,
hogy rúgjanak ki téged.
És a holnapi meghallgatás?
Összefogtak ellened.
Az egész megrendezett.
De te…
Mikor akartad elmondani?
Nem hívtál vissza.
Segítesz nekik?
Hogy… Hogy érted?
Bizonyítékokat mutatsz fel ellenem?
A diákjaim ellenem fordultak.
Engem is bűnösnek tartanak.
Ki nem szarja le, mit gondolnak rólad?
Miért nem segítesz, és cselekszel helyesen?
Kurva nehezen éltem túl az elmúlt egy évet, erre te…
Ez a te hibád. Nem hallgattál rám, hogy véget vess ennek.
Addig vágtad magad alatt a fát, amíg mindketten ráfáztunk.
Erre bűntudatot keltenél bennem, mert nem segítettem?
Szeretem Sharont, és hiányzik.
Ha látná, hogy ürügynek használod a halálát arra,
hogy ilyen önpusztító baromságokat művelj,
szégyenkezne miattad.
Nem hittem, hogy a dékán csicskája vagy.
Akkor is beszélek hozzád, ha te nem akarsz beszélni velem, szóval…
Szeretlek. Jó éjt!
Miért vagy doktor?
Azért, mert…
Regényeket és verseket akartam olvasni, ameddig csak lehet.
Miért?
Hogy megértsem a jelentésüket.
De miért vagy doktor?
Sosem segítesz senkinek.
Nem kell náci a Pembroke-ra!
ERRE MIT LÉPSZ, PEMBROKE?
A PEMBROKE IS BŰNÖS
Az ülés témája Bill Dobson professzor elbocsátása.
Arról döntünk, hogy az általad tanúsított viselkedés
méltatlan magatartásnak minősül-e…
a kari szabályzatban foglaltak alapján.
De előbb szeretnénk lehetőséget biztosítani arra, hogy felszólalj.
Bizonyítékokkal alátámaszthatod, hogy jogtalanul akarunk elbocsátani.
Oké.
Takarodjanak a nácik!
Nem olvasod fel?
Túl hosszú. Mármint…
Semmit sem cáfolok.
Nem mondasz semmit?
Ma reggel azon gondolkodtam…
Ahhoz, hogy irodalomtanár legyél…
bele kell szeretned a történetekbe, az irodalomba.
Amikor ez történik, akkor tulajdonképpen…
Mindig más szemszögéből próbálod nézni a dolgokat.
Valaki más helyébe képzeled magad.
És…
Amikor egy történet közepén jársz, bármi megtörténhet,
ellenben a valósággal, ahol az elnyomással kell szembesülnöd.
A szöveg tele van élettel,
te pedig táncolsz, és folyamatos eszmecserét folytatsz vele.
Néha annyira szeretsz egy verset, hogy…
mindig, amikor elolvasod…
tanulsz valami újat, és úgy érzed, hogy újjászülettél.
Ez egy elképesztően bonyolult, de hűséges kapcsolat.
Oké.
Köszönjük ezt a beszédet, Dobson professzor!
- Ji-Yoon, megtenné… - Várjon! Ez…
Mégis mit művelünk?
Hát…
Ha kirúgjuk, az nem változtat a légkörön.
- Mikor járt utoljára egy órán? - Ji-Yoon…
Vagy beszélt egy diákkal?
Ne csináld!
Nem kell megóvnia a hírnevemet.
Ji-Yoon, kérlek!
Azok az emberek…
Ők a hallgatóink.
Az a dolgunk, hogy…
Nem az a dolgunk, hogy átverjük, megneveljük vagy rendre utasítsuk őket.
Meg kell kímélnünk őket a süket dumától. Őszintének kell lennünk velük.
Mégis miért bíznának bennünk? A világ lángokban áll.
Mi meg itt ülünk, és a pénz miatt aggódunk?
Meg a helyezésünk miatt a ranglistákon?
Ha azt hiszik, hogy Bill náci, nyugodtan rúgják ki!
De ha azt remélik, hogy a kirúgásával megfékezhetik a hallgatókat…
a diákok átlátnak majd rajta.
Mit gondol, mi lesz, ha kirúgjuk, és semmi más nem változik?
Hát…
A szabályzat szerint a bizottságnak pártatlannak kell lennie…
és én nem vagyok az.
Ezért ez az eljárás nem tisztességes.
Állítólag nagyot alakítottál.
És Bill?
- Elküldték. - És téged?
Azt mondták, jobb fényt vetne az egyetemre, ha engem is kirúgnának,
de nem akartak még egy pert a nyakukba,
szóval egyelőre maradok.
Ne örüljetek ennyire!
Oké. Napirendi pont a vezetőségről.
- Ez arról szól… - Ezt Joan javasolta.
- Halljuk! - Nem kell ezzel kezdenünk.
Jobb, ha túlesünk rajta.
Ji-Yoon, nagyra értékeljük,
hogy hajlandó voltál kormányozni a hajóként hánykolódó tanszékünket.
Hát persze, hajómetafora.
De arra jutottunk, hogy nem te vagy a legalkalmasabb vezető.
Az irodalomtudomány jövője a tét, az egyetem falain belül és kívül egyaránt.
Nincs időnk több baklövésre.
Bizalmatlansági szavazást indítványozunk a tanszékvezető, Kim professzor ellen.
Ki támogatja?
A tanszéki szabályzat szerint erről nem szavazhatunk felkiáltással.
Egyenként végigmegyünk.
Aki nem állandó előadó, ismeri a szabályzatot.
Én nyilván támogatom.
McHale?
És te, Jim?
Nemmel szavazok.
Én igennel.
Joan, te jössz.
- Hagyj a végére! - Azért vagyunk itt, mert támogattad.
És most kétségeim vannak. Oké?
A pincében dolgozol.
Nemmel szavazok. Nem tudom megtenni.
Hihetetlen!
- Rentz mellett állok. - Nem.
- Igen. - Nem.
Igen.
Tehát hatan szavaztak mellette, öten ellene.
Egy hajszálon múlt.
Köszönjük a munkádat, Ji-Yoon.
Felajánlom magam ideiglenes tanszékvezetőnek.
A nagy szart! Én Joanra szavazok.
Szar meló, de legalább jár hozzá iroda.
Ki szavaz Joanra?
„Tollak borítják a reményt
Ami lelkünk lombján pihen
És szó nélküli dalát
Énekli szüntelen
Hallottam őt fagyos tájakon
És ott, hol a tenger mostoha
De még ha éhezett is
Nem kért egy morzsát belőlem soha”
Szóval, vajon…
Maguk szerint hogy érti azt,
hogy a remény egy morzsát sem kért belőle soha?
Különös szófordulat, nem?
És miért borítják tollak a reményt?
Mert szárnyal, mint egy madár.
Okos.
És miért hívja „szó nélküli dalnak” a remény énekét?
Talán mert a remény mindenkinek mást jelent.
Nem kell…
„…és amelyekkel nem tudunk együtt élni.
A szerelem nem úgy kezdődik, vagy ér véget, ahogy hisszük.
A szerelem küzdelem…”
A remény nem egy konkrét üzenet…
csak egy dallam.
Vagy egy lüktetés.
Az élet jele.
TANSZÉKVEZETŐ IRODALOM TANSZÉK
Kivételes tehetség.
Nem bánják meg, ígérem.
Miért írt annyi gondolatjelet?
Remek kérdés.
Mintha lenne valami a sorok között,
amit nem akar vagy nem tud kimondani.
BOCS A KÉSÉSÉRT! ELKÜLDTEM A SZERKESZTŐMNEK.
BESZÉLNI AKAR VELED. BILL
Az irodalomtudósok már egy évszázada vitatkoznak
a gondolatjelek jelentésén.
De… maguk mit gondolnak?
GRATULÁLOK! SZERETETTEL: JI-YOON
KIBASZOTT FŐNÖK AKI A SZARHÁZIKAT IRÁNYÍTJA
Gun bae!
Jól nézel ki.
Nyugodtnak tűnsz.
Jól áll a lefokozás.
Túl sok szarházit kell irányítani.
Fura érzés a kampuszon lenni?
Egy kicsit.
Szóval kőgazdag vagy dúsgazdag vagy?
- Melyik gazdagabb? - A kőgazdag.
Egyik sem.
Nem kötöttem alkut. Megpróbálom visszaszerezni az állásomat.
- Tudod, milyenek az esélyeid? - Szörnyűek.
- Van elég pénzed erre? - Nincs.
Ha alkut kötök, többé egy egyetem sem fog felvenni.
És tanítani akarok.
Hogy keresel pénzt?
A tartalékom ki fog tartani legalább péntekig.
Aztán keresek munkát.
Kell egy bébiszitter.
Mi történt a legutóbbival?
Ju Ju feltörte a mobilját,
és az összes kontaktjának elküldött e-mailben egy…
Nem is… Ki se akarom mondani.
- Bocs. - Állj le!
Ez a Ju Ju valódi rémálomnak hangzik.
Ne haragudj!
Te megbirkóznál vele.
Túl drága vagyok.
Óránként 12 dollárt adok.
- Megegyeztünk. - Szörnyen alkudozol.
- Mi? Tizenöt? - Már túl késő.
- Késő. - Késő?
- Késő. - Hat másodperc telt el.
Már megszabtam az áradat.
- Ennyit… - Megszabtad?
- Igen, ez az árad, 12 dollár. - Jézusom!
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka