SERIÁL NETFLIX
Dočasné propuštění.
A moje semináře?
- Vůbec nesmíš na kampus. - Cože?
Museli nějak vyhovět studentům.
Hlavně po tom zásahu ochranky.
Larson to tam chtěl vyklidit kvůli akci pro sponzory.
A teď na mě kvůli tomu žvanilovi házejí i tu ochranku?
To je neskutečně nefér. Řekla jsi jim, že za to může on?
- Bránila jsi mě? - Ty ne…
Víš vůbec, s čím se potýkám?
Chodí za mnou studenti v slzách a…
Tohle jsem jako vedoucí řešit nechtěla.
- Co mám dělat? - Musíš se oficiálně omluvit.
Moc se omlouvám…
Ne mně, ty blbče!
Teda jo, mně taky, ale škola dává dohromady disciplinární řízení,
takže to musíš i sepsat, aby se to dalo sdílet.
Ježiši. Co se…
Volají od Ju Ju ze školy. To snad ne. Počkej.
Prosím?
Ano, u telefonu.
Počkat. Bouchla, nebo kousla?
Oba jste vyloučení.
Já jdu do práce a vy budete psát dopisy.
Ju Ju, ty se omluvíš Adin.
Bille, ty se omluvíš…
všem.
To tu budu přes noc.
Do příště si všichni přečtete „Povídku odpustkáře“.
Flákači žádnou odpustku nedostanou.
Zdravím.
Udělal jsem to, jak jsme se bavili.
Nevěděla jsem, že to myslíte…
Byl to jen vtip.
Myslel jsem, že je ten vtip jenom zástěrka.
Ještěže jsem ho nechtěla zabít.
- To teda. - Takže jste ho našel?
Ne tak úplně. Nahackoval jsem ale ty stránky.
Cože? S ničím ilegálním nebo nevhodným
nesmím mít nic společného.
- Chcete to jméno? - Ano.
Dobře.
Psal dvakrát z univerzitní knihovny.
Vždycky mezi 17:00 a 18:00.
SeminarNaHovno223?
Ne, TrhniSiChaucere@gmail.com.
Kdyby napsal znovu a my náhodou byli v knihovně…
Jo, ale musíte ho poznat.
To by nemělo být těžké.
Co uděláte, pokud ho chytíte?
„Zničím ho,“ pravila Joan žertovně,
neb to bylo přesně to, co měla v plánu.
Ahoj, jsem Charlotte Lo z Pembrokského deníku.
- Několikrát jsem ti psala. - Jasně. Ahoj.
Nechci to nijak komentovat, dobře?
Jaký je tvůj názor? Přijdeš zítra na protest?
Lidi by chtěli znát tvůj úhel pohledu.
Promiň.
Proč sis za školitele vybrala Billa Dobsona?
Nemůžu ti nic říct, jasný?
Vedoucí katedry mi dala kázání o tom, že to nemám nikde rozebírat.
- Ježiši. - Ona nevaří.
- Tak já ti udělám vajíčka. - Vajíčka nejím.
Nemáš je ráda, nebo jsi je nikdy neměla?
Obojí.
Když je zkusíš, dám ti dolar.
Co si dneska koupíš za jeden dolar?
Rozinky?
Dále.
Máte chvilku?
Jasně. Pojď dál, Dustine.
Ahoj, Capri.
Posaďte se.
Postojíme.
Co se děje?
Na politologii neudělili definitivu jedinému nebělošskému vyučujícímu.
Bojíme se o doktorku McKayovou.
Konzervy podělaný.
Pro černochy existují jiné standardy.
- Já vím. - Náš výzkum se nebere tak vážně.
Považují nás za nepořádné a méně kolegiální.
Já vím.
Dostávají méně pozvánek na večeři ke kolegům.
Já vím.
Věřte mi, já to všechno vím.
Tohle je dopis o vlivu výuky doktorky McKayové. Podepsalo ho 320 lidí.
Popisuje, jak podporuje nebělošské studenty.
Pokud jí tu definitivu nedají, budeme jednat.
Ty jsi ale švihák.
Zhubnul jsem, takže to museli přešít, ale podívej na ty rukávy.
Nejsou zvonové, ale obdélníkové. Tohle je magisterský talár.
Všichni ví, že máš doktorát.
Nechceš se zkusit domluvit s Laurie, aby ti objednala nový?
- Kolik mě to bude stát? - Katedra ti ho proplatí.
Vážně?
- Nikomu ani muk. - Díky moc.
V tom Yazině posudku
budeš zmiňovat i její výuku, že jo?
Proč by ne?
Podle mě by stálo za to zdůraznit, jak je inovativní.
Metoda převrácené…
Tím se budu moct pokochat zrovna na dnešním semináři.
A mohl bys to, prosím, zmínit?
Všichni ji absolutně žerou.
Na Twitteru má přes 8 000 sledujících. Víc než my všichni dohromady.
Víš, kdo další se honosil počtem následovníků?
- Jim Jones. David Koresh. - Yaz nevede sektu.
Ježíš jich měl jen 12, takže to asi byl pěkný ubožák.
Yaz dokáže 150 let starou literaturu podat tak,
že jsou z ní studenti nadšení.
- Na vrcholu slávy jsi měl… - Kdo říká, že už nejsem na vrcholu?
Poslyš, nechci do toho tahat svoje postavení,
ale žádám tě o to jako vedoucí.
- Už ses s tím postem sžila. - Neříkám to jako nadřízená.
- Nadřízená? - Chci pro katedru jen to nejlepší.
A Yaz si to zaslouží, tak to udělej!
HORATIO ASI JSEM HO NAŠEL.
JAKÝ JE PLÁN? ZÍTRA V KNIHOVNĚ.
PŮJDEME V PŘESTROJENÍ?
Pořád máš prvotřídní zadnici.
Zato ta tvoje zažila lepší časy.
Co ta velryba představuje?
Kalvinismus?
- Ne, kapitalismus. - Bělošství.
Bělošskou nadřazenost.
Jen pokračujte.
„Mačkat! Mačkat! Mačkat!
Celé dopoledne mačkal jsem vorvaninu,
až jsem s ní skoro splynul.
Mačkal jsem vorvaninu,
až se mě zmocnil zvláštní druh šílenství.“
Izmael s Flaskem, Stubbem a Kvíkvegem
se plaví Pacifikem za velrybím tukem.
- Taštego loví velryby, stejně tak Dagů. - Jo.
Drží harpuny po boku svých druhů.
Bulkington zemřel, byla to síla.
A Fedallah dorazí uprostřed díla.
- Jo. - Kapitán Achab je neurotický,
posádka mačká vorvaninu homoeroticky.
Na palubě ani jedna baba.
Přesekněte lana!
Ani jedna baba.
Na souši je to ale mnohem horší,
literární svět ovládají velcí hoši.
Dámy byly tehdy bez šance
zapsat se do americké renesance.
Ani jedna baba.
Přesekněte lana!
Ani jedna baba.
„Mrzí mě, že si myslíte, že mám rád Hitlera,
protože to tak není.
Vím, že je to nejhorší člověk, co kdy žil.“
Teď ty.
„Drahá Adin, chci, abys věděla, jak moc mě mrzí, že jsem tě kousla.
Chápu, že kousat se nemá, ani když si o to někdo řekne.
Jsi moje kámoška a rády jsme si hrávaly o přestávce.“
To není pravda.
„Podepsána Ju-Hee Kimová.“
Dej tam „Ju Ju“.
Mně se Ju-Hee líbí.
Jmenovala se tak tvoje babička.
Mně se to nelíbí.
Podle mě je to krásné jméno.
Máš jméno mámy tvojí mámy. To je přece super.
Je to velká čest.
Takhle přežívá skrz tebe.
Víš, co je to „potomstvo“?
Něco jako zadek?
To je „pozadí“,
ale jsi hodně blízko.
Hned chtějí začít s propagací.
Whittendenová vybrala tuhle.
To ho najímáme na prodej koňaku?
A říkala si, že by ses tím měla začít prokousávat.
Krádež zvané přednášky je jedna věc,
nutit mě to číst je už ale trochu moc.
David se taky nabídl, že převezme Billův seminář.
Cože?
Jen do toho řízení, dál uvidíme.
Právě sepisuje omluvu. Všechno se to vyřeší.
- David bude potřebovat jeho poznámky. - Počkat.
Požádal o ně, aby na něj mohl navázat.
Bez toho hajlování.
Bill mu svoje poznámky nedá.
Taky jsi je předala, když jsi šla na mateřskou.
- To je jiné. - Jak to?
David se mu nabízí jako záskok. Měl by být rád, že to za něj vezme.
Bill to bude brát jinak.
Bill byl populární.
- Musíme ale… - „Byl“?
Můžu ti dát malou radu?
Musíš svoji pozici začít brát vážně.
Jsi teď vedoucí katedry.
Nejste kolegové.
Chápeme se?
Nejsi Billova kolegyně.
V kolik mám přijít zítra?
Nemusíš chodit. Měla bych si najít opravdovou chůvu.
No tak, nech to na mně.
Když jsem s ní, tolik mi nechybí učení.
Chtěl jsem jí vyprávět o motivu sebevraždy v Beckettovi.
Tak jo.
Tomuhle se říká jídlo.
Děkuju.
- Musím ti něco říct. - Proč jsi odešel?
- Chtěl jsem nakrmit mámu. - Ahoj.
Přijdeš?
Jasně.
Ne, Bill.
- Ty nechceš mámu? - Jen běž.
Určitě? Dobře.
Pojď, ty chytrolínko.
Myslel jsem, že spíš.
Jen jsem to hrála.
Dovyprávíš mi tu pohádku?
Víš, o co tu jde?
Nechce je učit, chce být jejich kamarádka.
Publikuje články v těch nejprestižnějších publikacích, ale…
Ale co?
Tobě definitivu nedali, i když jsi byla hvězda.
Chtěli po mně totiž knihu, ale já se starala o tři děti.
Měli ti na to dát víc času.
A já na ně měl víc tlačit.
- Promiň. - Co bylo, bylo.
Někdo nám musel vařit.
Jo.
- Já si ji nevezmu. - Jen dneska.
Nehodlám nosit plínu.
Není to konec světa, staříku.
Vykračoval jsem si světem jako živoucí legenda.
Tak teď si budeš vykračovat v plenách pro dospělé.
Panebože.
„Místo plné věn králů a královen“?
- Ozvěn. - Ozvěn.
Kdo namaloval La Calavera Catrina?
Posada.
- A z koho si tím utahoval? - Z bohatých lidí.
- Z jakých bohatých lidí přesně? - Z těch z Evropy.
Víš, co je to „parodie“?
Posada si utahoval z mexického vůdce Porfiria Díaze za to,
že i když Mexiko zmodernizoval,
z jeho reforem těžila jen vládnoucí třída.
Já bych zparodovala tebe.
To si nemyslím.
Jmenuju se Bill a jsem strašný suchar.
Ju Ju, máš svojí třídě prezentovat Den mrtvých.
Musíme pořádně vypilovat tvoji prezentaci.
Kdy bude přestávka?
To jsem já.
Jo, já vím.
Napíchl jsem se na wi-fi.
Teď už jen čekáme, až něco napíše.
Vy čtete Chaucera?
Jo, i když je to skoro jako číst něco v jiném jazyce.
Překvapí vás, jak rychle si na to zvyknete.
Když se to přestanete snažit pochopit a…
Tak jsem to měl s kódováním.
Přestal jsem se na to soustředit a…
- Mám ho. - Už?
- To je on? - Jo.
Kde je?
„Já si to z tý ježibaby půjdu hodit.“ Skvěle. Bude to vypadat jako sebevražda.
Mrknu na jeho IP adresu.
Je tady. Tak jo.
Dobře. Co budeme dělat?
Aha, jasně.
CHYBA SPOJENÍ
Cože? Ne.
Nejde mi kopírovat, ale asi jsem si zrovna odemkl auto.
- Chcete pomoct? - Jen do toho.
- Ta kopírka si dělá, co chce. - Vůbec mi nemluv.
Tak jo.
Výborně. Děkuju.
Není zač.
Víte, že Times otiskly Melvillovi jen kratičký nekrolog,
ve kterém byl překlep v Bílé velrybě?
- Napsali… - …„verlybu“.
- Pěkně mě to štve. - Tak to jsme dva.
- Díky. - Za málo.
Zapomněl jste si tu…
Tohle je balónek s vodou.
Abychom otestovali odpor vzduchu a fyziku, musíš ho chytit!
Perfektní! To bylo úžasné…
Ty jedna…
A dost!
Máš to spočítaný!
Jdu si pro tebe!
Hej, kam běžíš? No tak, Ju Ju. Vrať se!
Překvapíme mámu!
Nemůžu, mám zákaz vstupu na kampus.
Co je?
V knihovně se nespí. Je to nové pravidlo.
Aha.
Takže jaký máte plán?
Co…
Hej.
Hej, ty!
To je on?
Počkej! Zatraceně.
Počkejte. Počkejte!
No tak!
Hej!
- Steve. - Doktorko Hamblingová?
Pořádně mě poslouchej.
Možná mě úplně nemusíš, ale Canterburské povídky jsou geniální.
Jsou plné záletníků, nadržených manželek,
prdění, sraní a pubického ochlupení.
Jeden ubožák v nich ženskou požádá o pusu a nakonec líbá její zadek.
To přesně přeju i tobě.
- Tak jo. - Tak hezky našpul rty.
- Slyšíš? - Mě mít rád nemusíš.
Chaucer ale přežil více než 600 let literární kritiky.
A jestli nedokážeš pochopit, jaký to byl borec,
radši mi vůbec nelez do třídy.
Pěkně jste mu to nandala!
Co učíte příští semestr?
Chaucera.
ZVANÁ PŘEDNÁŠKA
Rozmluvím mu to.
Je to jen nástřel.
Kopíroval to na hlavičkový papír.
- Chce to poslat. - To mu nedovolím.
Co?
Ty máš definitivu, já ne.
Teď jsi navíc vedoucí, takže…
Nejsem si jistá, co můžu říct a co ne.
Pokud jsem nedala najevo, že ke mně můžeš být upřímná, tak…
Tak to beru jako svoje selhání.
Rve mi to srdce.
Dobře.
Co to vyvádíš?
Nechtěla jsi to tu změnit? Myslela jsem, že tohle už je za námi.
Schválím jim Davida Duchovnyho a oni mi schválí tebe.
Neměla by ses zaprodávat.
- Já vím… - A po mně by neměli chtít…
Snažím se.
Mám pocit, že mi nepředali katedru,
ale časovanou bombu, protože chtěli, aby bouchla v ruce nějaké ženské.
S Billem jsme začali učit ve stejnou dobu.
Kdykoliv jsme potkali Elliota,
poplácal Billa po zádech a pozval ho na večeři
a já uvažovala, jestli mě nevidí.
Jde mi o to, že je pořád hodně vlivný,
ale má nahnáno, protože mu už nikdo nechodí na hodiny.
Jasně.
Já chápu, proč ho lituješ.
Vždyť to tu měl pod palcem jenom posledních 40 let.
Yaz…
Ju Ju!
Myslím to vážně!
Ju Ju?
Počkej. Tam už začíná kampus, tam já nesmím.
Ne, Ju Ju. Prosím.
Stůj!
Nesmím tu být! Na kampus mám zákaz vstupu!
Hej, Dobsone.
Nenechte si to líbit.
Máme tu svobodu slova.
DOKTOR WILLIAM DOBSON
ZVANÁ PŘEDNÁŠKA
Vyděsil jsi mě! Co tu děláš?
- Musím… - Na kampusu nemáš co dělat.
To jsou moje poznámky.
Jo, jen jsem…
Hlavně nevyšiluj. Larson chce, aby Duchovny převzal tvůj seminář.
- Cože? - Jenom dočasně.
Jen pár hodin… Jen do toho tvého řízení.
Takže sis je chtěla vzít domů
a pak ho pozvat na seminář?
Vlastně mám jít k němu. Má venkovské sídlo…
Ty vole. To myslíš vážně?
Chceš mu dát moje kradené poznámky?
Je to mé duševní vlastnictví!
Beru si je, protože to někdo musí odučit,
i kdyby to měl být David Duchovny!
Teď by ses měl zajímat spíš o to,
že máš zákaz vstupu na…
Kde je Ju Ju?
- Ju Ju? - Běž.
Ju Ju!
- Ahoj! - Co to děláš, zlatíčko?
- Stůj! - Nehýbej se. Podívej se na mě.
- Skočím na Billa. - Stůj!
- Koukej na mě. - To není dobrý nápad.
- Raz. - Tak jo.
- Dobře. - Dva.
- Počkej. - Tři!
A je to.
- Vyděsila jsi mámu. - Jdeme.
- Pojď… - Vyděsila jsi ji.
- Půjdeme. - Přestaň. Ne.
- Může Bill s náma? - Ne.
- Dneska ne. - Musíme jít.
- Přijď na večeři. - To nejde.
- Přijď! - Musíme jít.
- No tak! - Do auta.
- Mami! - Do auta?
- Jo. - Do auta?
Jsi prťavá, mami.
A roztomilá.
Tak jo. Hopla.
Ne, ať to udělá Bill.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová