EN NETFLIX-SERIE
Okej. Säg inget provocerande.
-Jag skämmer inte ut faderslandet. -Fattar du hur illa det här är?
Jag har råkat illa ut för riktiga saker förut. Det här är ju bevisligen dumt.
-Du måste ta det på allvar. -Jag ska.
Vad är det här?
-Skärp dig, sa jag. -Men jag gillar när du rättar till den.
Du luktar gott.
Snälla, var mottaglig för vad de har att säga, okej?
Ja, jag tänker då inte bekräfta det här totalt absurda förfarandet.
-Jag är inte nazist. -Anser du att man får skämta om nazister?
Nej, men det var en gång två nazister som gick in på en bar…
Vi har ett tydligt protokoll för situationer som den här.
Ni två tar fram en ursäkt tillsammans,
och sen lägger vi upp den överallt.
Vad var det du hette?
-Ronny. -Ja, det är Ronny.
Han är vår kommunikationsansvarige.
Det kallas ibland krishantering eller rykteshantering.
-Jag samarbetar inte. -Hur ska vi sköta det här, då?
-Jag pratar med dem. -Med vem?
"Med vilka."
Studenterna.
-Nej. -Jag skulle inte råda det.
Jag har fast tjänst.
Ni styr inte över mitt agerande i lektionssalen eller mina uttalanden,
om jag inte bryter mot fakultetens uppförandekod.
Det gör jag inte.
Universitet ska uppmuntra oliktänkande.
Vi ska vara stolta över dem. De gör vad de ska göra.
När jag läste på grundnivå
satt jag utan brallor på skrivbordet där för att isolera Sydafrika.
-Ska vi ta en cappuccino latte? -Vi har lite kvar att diskutera.
Vi talas vid senare.
Okej.
Det är redan spritt på sociala medier.
Rektorn har redan börjat få samtal från sponsorer och alumner.
Om vi inte löser det här omgående kan han begära att Bill säger upp sig.
-Han ska ju be om ursäkt. -Han var inte så ångerfull.
Jag garanterar att när vi har talats vid kommer han att vara botfärdig.
Vänta.
Jag gillar när du agerar chef.
-Du skulle ha sett dig… -Jag är din chef.
Okej. Vad ska du göra ikväll, chefsdamen?
-Får jag bjuda på middag? -Är du dum?
Du kan inte bjuda ut mig just nu. Det här är ett allvarligt disciplinärende.
Ska jag låta en HR-byråkrat skriva min ursäkt åt mig?
Det är oschysst mot studenterna. De skulle fatta direkt.
Vet du vad mer de fattar? Den där smygande arrogansen.
Jisses, jag är ju inte nazist. Får jag inte…?
Det handlar inte om det.
Är du en sån man som när sånt här händer tror att han
bara kan damma av sig och slippa undan utan några som helst konsekvenser?
Nej till middagen, då?
Yaz är uppe i 8 000 Twitter-följare. Jag lade ut det på hemsidan.
-Lade du ut hennes NEH-stipendium? -Ja.
Tyvärr kommer jag ingenvart med Joans kontor.
-Vi måste kunna göra nåt. -Jag…
Hej. Tack, Laurie. Jag måste prata med Lila. Kom in.
Jag har inte ignorerat dig. Det har varit kaos här.
-Glöm inte middagen idag. -Fasen också. Vad var det?
Hemma hos dekanen. Det kanske handlar om…
Tack, Laurie. Tack.
Min vän Sarahs handledare anklagades för trakasserier
och hans rekommendation blev värdelös.
-Ingen tror att Bill är nazist. -Mitt studielån är enormt.
Det var ett uselt skämt. Han ska be om ursäkt.
Folk har ringt mig.
-Vilka? -Journalister.
-Vad ska jag säga? -Herregud, säg ingenting.
Om det här blir stort kan det gå riktigt illa.
För dig också.
Moby Dick var förstås ett misslyckande.
Kritikerna hatade den, och Melville dog okänd.
Det hade han själv förutsett i breven till sin vän Nathaniel Hawthorne
som han också tillägnade boken.
Det var inte förrän på 1920-talet som den omvärderades…
Ska vi inte diskutera att Melville slog sin fru?
Det har vissa feminister påstått, ja,
men utan obestridliga bevis tycker jag att vi håller oss till själva texten.
Vi talar om författaren Melville, inte människan Melville.
Men du talade ju om människan och hans personliga brev till Hawthorne.
Jag ville bara poängtera att hans vänskap med Hawthorne var…
…en viktig aspekt av hans utveckling som författare.
Menar du allvar?
Det var inte förrän på 1920-talet som romanen tog sin rättmätiga plats…
Vi tar upp hustrumisshandeln i min del.
Vi ska också tala om hur kvinnorna i Melvilles liv bidrog till hans arbete.
UPPSKJUTEN PÅ OBESTÄMD FRAMTID
På obestämd framtid? Vem har sagt det?
Det betyder ju bara "tills vi vet mer".
Vill du hjälpa mig att sätta upp mina affischer?
Jag kan mejla klassen via Blackboard.
Det gäller fler studenter än dem i klassen.
ÖPPET MÖTE MED BILL DOBSON TORSDAG, TORGET, KL. 15.00
Han är körd.
Vet du vad? Jag har inget internet.
Herregud.
-Har du ringt IT? -Jag har lämnat 700 meddelanden.
Jag är på väg till dem nu. Kan du följa med och stötta mig?
Jag måste snacka med Rentz, men jag ska prata med Larson ikväll.
Jag är ledsen, Joan.
Vill du sitta här och jobba? Jag kan flytta på grejer.
Nej.
-Har du tittat på dina utvärderingar? -Ja.
Vad stod det?
Jag är för spännande.
-Vänta. Har han alltid hängt där? -Jag har inte hunnit inreda.
Jag runkade av honom i bilen när jag fick min tjänst. För att fira.
-Det där är rektorn typ år 1924. -Det ser ut som killen jag runkade av.
-Och vad är det för firande för dig? -Bra poäng.
Han är skyldig mig en orgasm, vem han nu är.
Du, Joan. Hörde du att Bill ska ha ett öppet möte med studenterna?
-Jag är orolig. -Han gör alltid så. De älskar honom.
Han är så inkännande.
Om det var Elliot eller du skulle jag oroa mig.
Knack, knack.
Hejsan.
Hej.
Tack för äppelpajen.
Persikopaj.
-Just det. -Ja.
-Har du tid en minut? -Visst.
-Vi måste ha dörren öppen. -Det här blir ett blodbad.
Hurså?
Alla så kallade skämt om Hitler tillhör en alldeles egen kategori.
Några ungdomar har kopierat din meme med Hitlermustasch.
Har du inte sett det? Det gäller hela universitetet.
Det gäller hela landet. Tänk på judarna med dessa grupper.
I fjol skedde fler antisemitiska incidenter än på 40 år…
Även om du inte menade illa så kan resultatet av det du gjorde…
-Detta är Daphne. Doktor Kim… -Dafna.
Hej. Jag sa precis samma sak.
Stora tänkare tänker likadant.
-Behöver du mig? -Ja.
Okej.
Jag ville fråga dig om en sak till, men vi kan fortsätta sen.
Visst.
-Okej… -Vad fan gör du?
-Hon stängde. -Varför öppnade du inte?
Hon sa att jag stöttar alternativhögern, och jag ville inte avbryta.
Du.
-Du… -Nej. Vad är det?
Det är ingenting där.
Du är dålig.
Jag?
Får jag be om en tjänst? Du är skyldig mig det.
-Absolut. -Kan du sitta barnvakt ikväll?
-Jag ska till dekanus Larson. -Varför?
Vem vet. För att olja kugghjulen? Vad är det här?
-Jag vet inte. -Vad är det för hjul?
Internet funkar inte på mitt kontor.
-Vad är fel? -Det finns inget.
Du kan få en förstärkare om din institution skriver på.
Har du pratat med ordföranden?
Okej.
UTVÄRDERING
HON VILL ATT VI SKA LIDA
Tack ska du ha.
Herregud.
-Har du problem med internet? -Ja, jättebra. Kom in.
-Och…du är ansluten. -Var har du varit hela mitt liv?
På IT-avdelningen.
Har du hört talas om ratemyprofessors.com?
Ja.
Jag måste visst ta till mig mina studenters kritik.
-Varför? -Jag vet redan vad de tycker.
Att jag inte ska lära ut böcker som är längre än 300 sidor.
Det skulle jag inte bara anta. De kanske har nåt intressant att säga.
Av mig skulle du få bra kritik.
Texten är så liten. Kan inte du läsa dem högt för mig?
-De som verkar kunna hjälpa mig. -Okej. Då ska vi se.
Är de verkligen äkta?
-Nej, inte den. -Vad?
-Nej, inte den. -Vad? Vad står det?
"Bara dumpty, ingen humpty."
Menar de att jag är fet? Eller betyder det nåt nytt nu?
Nej, de menar det, men det är du ju inte. Du är ju jättesnygg.
Läs nästa.
"Jag tänker på doktor Hambling när jag försöker att inte…"
-Nej. -Det är okej.
-Den är inte konstruktiv. -Kom igen.
"…att inte spruta i min tjej."
Tänker han på mig när han inte vill spruta i sin tjej?
-Jag fattar inte. -Strunt samma.
Han tänker på mig…
Jag ska bara ta en titt på den…
-Den lades upp igår. -Gjorde den?
Du har inte ett sätt att spåra den jäveln?
Jo, men det kan vara olagligt.
Jag går nu.
-Hejdå. -Hejdå.
Kollade du förresten på Yaz förslag på utomstående granskare?
Vi behöver folk som tar feminism och kritisk rasteori på allvar, Elliot.
Hon är den enda unga inom USA-studier.
Ni har gemensamma intressen.
Du vill väl att ditt fält ska stanna bland de främsta här?
Vi vill ju inte att hon ska stöta på några hinder.
Jag skickar hennes arbete till akademiker som kommer att granska det objektivt.
Så bra.
När jag fick höra att engelskainstitutionen
hade fått sin första kvinnliga ordförande jublade jag.
Jag läste själv engelska, så jag sa till Paul
att jag ville skaka hand med dig.
Bra jobbat.
Det var inte så stor konkurrens, men tack.
-Underskatta dig inte. -Precis.
Kvinnor kommer ingenstans om de underskattar sig själva.
Jag har också funderat på den här jävla röran.
Jag garanterar att doktor Dobson ska be om ursäkt.
-Han är bedrövad. -Nej.
Ni behöver ett lyft där borta. Lite nytt blod. Lite stjärnglans.
-Fru Whittenden har… -Jag har träffat rätt person…
-Säg det du. -Nej.
-Fortsätt. -Nej, ursäkta.
På marknaden av alla ställen. Han har sitt lantställe i närheten.
Vi började prata, och jag tänkte:
"Det är en sån här person som kan återuppliva litteraturstudierna."
Och sanna mina ord.
Han gick med på att ge vår hedersföreläsning i år.
Jag trodde att…
Tidigare år har ordföranden valt lektor.
Budgeten beslutas ju över av den som sponsrat oss med pengar.
Du kan inte slå min kandidat, doktor Kim.
Jag har redan gett doktor McKay…
-Gissa vem det är. -Nej, jag kan inte.
Det blir riktigt spännande. Det var… Det var en bra ledtråd.
-Colson Whitehead. -Fel.
-Nån du gillar. -Jag gillar Whitehead.
David Duchovny.
Skådespelaren?
-Agent Scully. -Mulder.
Mulder, ja. Han är…
Han måste förbereda föreläsningen,
och ha några möten med utvalda engelskastudenter.
Vi tänkte anordna ett lotteri.
Ditt jobb blir att hitta ett kontor åt honom.
Klara, färdiga, gå.
Hur är det att vara du?
Det är blandad konfekt.
Jag såg när du grät.
När din fru dog.
Ni var i köket och mamma grät också.
Ja.
-Ja, det var… -Jag har ingen pappa.
En av grejerna med livet…
Man fattar inte riktigt, förrän man blir mycket äldre…
Har du hål i tänderna?
-Ja. -Inte jag.
Vill du läsa min älsklingsbok?
-Verkligen. -Den har nakna bilder i.
-Jag minns inte när jag var bebis. -Inte jag heller.
-Vad gör han? -De ammar.
Jag minns inte min biologiska mamma.
När jag får barn kommer jag att vara 25.
Kanske 27.
Jag vill inte vara jättegammal. Och jag ska vara gift då.
Många ser giftermål som en borgerlig institution.
Min mamma är snart 47.
Ja. Hon fick vänta väldigt länge på dig.
I två år stod din bilstol vid dörren. Hon hade alla dina kläder klara.
Hon väntade och väntade, hon fick krångla en del för att få dig.
Idag sa min fröken
att jag ska leda klassen på Día de los Muertos.
-Vet du vad det är? -Ja.
Vad roligt.
Vi kan göra ett altare åt din fru så att hennes själ hittar dig.
Jag behöver bara veta vilka saker hon gillade.
Hon var jättebra på piano.
Vad gillade hon att äta? Tårta, godis… Det är bra om hon kan känna lukten.
Hon älskade pizza.
Samma här.
Nu kommer snart en penis till.
-Jag försökte… -Han är ju inte akademiker.
-Han doktorerade nästan. -Han har alltså inte doktorerat.
Jag har riktiga doktorer som behöver vårt stöd.
De kan inte jobba. De sitter bokstavligen i källare.
-Han har ett känt namn. -Nej.
-Tv är ute, Tiktok är inne. -Rumpor på stolar.
Det är det enda som spelar roll.
Kreativt skrivande är de enda anmälningarna på din institution som ökar.
De vill producera innehåll.
-Herregud. Innehåll. -Ja.
En egenpublicerad roman eller en blogg.
Skaffa en riktig författare då.
Han är en av New York Times bästsäljare.
-Nehej. -Kolla själv.
Nej.
Hallå?
-Hej. -Hej.
Ja, vi…
Du har diskat åt mig.
Så… Tack.
Vet du vad du ska säga? På mötet.
Får jag…?
-Får jag testa på dig? -Ja.
Okej.
Tack för att ni är här.
Jag är verkligen ledsen om jag har kränkt någon här.
Faktum är att…
Det
Våras för Hitler
Bill.
-I Tyskland -Jag ger upp.
Förlåt. Jag bara…
Okej.
Kolla här.
David Duchovny är en bästsäljare.
Nej.
-Men han kan inte få hederslektoratet. -Jag har inget val.
"David Duchovny skrev sin avhandling på Princeton om Beckett." Precis som du.
Nej.
"Harold Bloom handledde honom på Yale."
-Jisses. -Jag vet.
Vänta, gå tillbaka. Är det David Duchovnys riktiga rumpa?
Varför säger vi hela David Duchovnys namn?
-Är det Davids riktiga rumpa? -Okej.
-Fin form. -Det räcker.
Partytälten är här men vi får inte upp dem.
-Varför? -Studenterna väntar på Bill Dobsons möte.
Herregud. Mitt på torget? Nu?
-Ska vi byta plats? -Nej.
Börja sätta upp dem när de går. Och få hit universitetspolisen.
Håll torget tomt i eftermiddag.
Hej, allihopa. Tack så mycket för att ni är här.
Jag är som ni vet inte judisk,
och bestämmer inte vad som är kränkande och inte.
-Det stämmer. -Ja.
Däremot är jag en del av Pembroke, som vi alla är,
och jag vill försöka förstå hur ni tänker.
-Inga nazister på Pembroke. -Absolut. Inga nazister nånstans.
-Hets mot folkgrupp är fel. -Är du nynazist?
Nej, jag är professor.
Nazister hatar professorer, för de är emot allt tänkande.
Bland det viktigaste som hänt USA:s universitet
var tänkarna som flydde hit från Tredje riket.
Författare som Thomas Mann, Hannah Arendt, Bertolt Brecht, Theodor Adorno.
De bidrog till studier av fascistiskt tänkande,
som hjälper till att försvara tankefriheten.
Du har ingen rätt att använda de judiska flyktingarnas berättelse.
Alla var inte judar. Vissa var solidariska anhängare.
Jämför du dig med Arendt efter din Hitlerhälsning?
Lyssna nu.
Vi är bärarna av deras arv.
Universitetets roll är att försvara fri debatt.
Idéutbyte utan rädsla.
Yttrandefrihet går bra så länge det är du som talar.
Nej, jag vill att alla ska få uttrycka sig här.
Du är en vit professor som skriver för New York Times.
Det här är inget jämlikt forum.
Det stämmer som du säger. Det kan inte bli perfekt.
-Men samtalet är en början. -Ja.
Nån ritade ett hakkors i Brooks Hall.
-I loungen. -Ja.
-Visste du det? -Är det också lustigt?
Om ni menar att det jag gjorde
var att sprida nynazistisk propaganda så stämmer inte det.
Det är ett uppsåtligt missförstånd av något som…
Menar du att vi inte kände igen nazisthälsningen?
Nej, det är inte det jag menar.
-Jag menar… -Det är alltid så här.
Ni gör nåt som är objektivt åt helvete,
och när vi säger ifrån anklagar ni oss för att ha tagit fel.
Jag sa inte att ni överreagerade, jag menade att…
Ska du be om ursäkt?
Ja.
-Okej. Gör det då. -Okej.
Ja.
Jag ber om ursäkt om någon kände sig…
Det är ingen ursäkt.
-Om ni kände… -Ber du om ursäkt för mina känslor?
Du minimerar ditt eget ansvar genom att tala om hur vi känner.
Dekanus Larson.
Vad fint att du kommer ut för att försvara en lärares Hitlerhälsning.
Det är inte därför jag är här.
Jag bjöd inte hit honom. Det här är mellan oss.
Varför kom du inte på vårt möte?
Vi höll ett öppet möte om rasdiskriminering på denna plats.
-Ringde du polisen? -Nej.
-Du har förstärkning. -Det är inte sant.
-Det här är två olika saker. -Inga nazister på Pembroke!
-Hallå! -Inga nazister på Pembroke!
Ut med Dobson!
Undertexter: Sara Palmer