SERIÁL NETFLIX
Tak jo.
Neříkej nic provokativního.
Nehodlám ztrapnit svoji otčinu.
Víš, v jakém jsi maléru?
Víš, kolikrát jsem byl v opravdovým průseru?
Pro jednou je to hloupá prkotina.
- Musíš to brát vážně. - Já to beru vážně.
Jak to vypadáš?
Říkala jsem ti, ať se dáš do pucu.
Jenom mám rád, když mě upravuješ.
Hezky voníš.
Prosím tě, hlavně je vyslechni, ano?
Nehodlám přistupovat na tohle absurdní divadýlko.
Nejsem nácek.
Myslíš, že je vhodné o tom vtipkovat?
Ne, ale připomnělo mi to, jak dva náckové vešli do baru a…
Postup v takovýchto případech je jasný.
Vy dva dáte dohromady veřejnou omluvu,
kterou pak vyvěsíme na všech platformách.
Jak že se jmenujete?
- Ronny. - To je Ronny.
Je to vedoucí našeho PR.
Řeším krizové situace a záležitosti ohledně reputace.
Nechci spoluautora.
A jak bys to teda chtěl řešit?
- Promluvím s nimi. - Ke komu?
- „S kým.“ - „S kým.“
Se studenty.
- Ne. - To bych nedělal.
Mám definitivu.
Nemůžeš omezovat moji výuku
ani svobodu slova,
pokud nejsem v rozporu s etickým kodexem fakulty,
což nejsem.
Univerzity mají podporovat různorodost názorů.
Měli bychom na ně být pyšní.
Takoví už prostě jsou.
Když jsem tu studoval já,
na protest proti apartheidu jsem holým zadkem seděl tady na stole.
Zajdeme na to kafe?
Musíme probrat ještě pár věcí.
Uvidíme se později.
Dobře.
Je to všude na sociálních sítích.
Rektorovi už volají sponzoři a naši absolventi.
Pokud se to hned nevyřeší,
bude po Billovi požadovat rezignaci.
- On se omluví. - Vůbec tak na mě nepůsobí.
Garantuju vám, že po našem dalším hovoru
bude litovat lecčeho.
Počkej.
Zbožňuju, když se chováš jako moje šéfka.
- Měla ses vidět. - Já jsem tvoje šéfka.
Aha. Tak co děláš dneska večer, šéfová?
- Nezajdeme na večeři? - Jsi normální?
Ne, nikam nezajdeme.
Tohle je závažné disciplinární řízení.
To za mě má nějaký kravaťák z personálního psát omluvu?
To si moji studenti nezaslouží. Prokoukli by to.
Víš, co by ještě prokoukli?
Tu tvoji nechutnou namyšlenost.
Kristepane. Já nejsem nácek. To nemůžu ani…
O tom to vůbec není.
Jde tu o to, jestli jsi jeden z těch,
co si myslí, že se po něčem takovém
dokážou otřepat bez následků.
Takže žádná večeře?
Yaz má už 8 000 sledujících na Twitteru. Hodila jsem to na stránky.
- Psala jsi o tom jejím stipendiu? - Jo.
S tou Joaninou kanceláří bohužel nedokážu nijak pohnout.
- Musí s tím jít něco udělat. - Já…
Díky, Laurie. Musím něco probrat s Lilou. Pojď dál.
Vím, že to vypadá, jako bych tě ignorovala,
ale máme tu chaos.
A dneska máš tu večeři.
Sakra. Jakou večeři?
U děkana doma. Nejspíš kvůli té situaci s…
Díky, Laurie. Díky.
Tak jo.
Školitele mojí kámošky Sary obvinili z obtěžování
a jeho doporučení jí pak bylo k ničemu.
- Dobsona nikdo za nacistu nemá. - Mám hrozný studentský dluh.
Byl to špatný vtip a on se za něj omluví.
Volají mi různí lidé.
Jací lidé?
Novináři.
- Co jim mám říkat? - Neříkej jim vůbec nic.
Jestli se to zveličí, může nás to vážně poškodit.
Což zahrnuje i tebe.
Bíla velryba byla velký propadák.
Kritikům se nelíbila a Melville zemřel v zapomnění,
jak sám předpovídal ve své korespondenci s Nathanielem Hawthornem,
kterému knihu věnoval.
Její hodnota byla přehodnocena až ve 20. letech…
Vážně nebudeme mluvit o tom, že bil svoji ženu?
Někteří feminističtí akademici o tom teoretizují,
ale bez jakýchkoliv jednoznačných důkazů
bychom se měli zaměřovat pouze na text.
Zabýváme se jeho dílem, ne jeho osobností.
Teď jste zabředl do jeho osobnosti. Zmiňoval jste osobní dopisy Hawthornovi.
Zmiňoval jsem to pouze proto, že jeho přátelství s Hawthornem…
mělo důležitý vliv na jeho spisovatelský růst.
To jako vážně?
Ve 20. letech poté
kniha zaujala své právoplatné místo v…
To bití probereme v mojí části.
Spolu s tím, jaký důležitý vliv na jeho dílo
měly ženy v jeho životě.
ODLOŽENO NA DOBU NEURČITOU
Na dobu neurčitou?
Kdo ti to řekl?
Znamená to jenom „do odvolání“.
Nepomůžeš mi s rozvěšováním letáků?
Můžu lidem rozeslat e-mail přes Blackboard.
Tohle se už netýká jen mých studentů.
DEBATA S BILLEM DOBSONEM
Tvůj idol skončil.
A hádej co ještě? Nemám tam žádnou wi-fi!
Kristepane.
- Volala jsi na technické? - Mají ode mě už 700 zpráv.
Zrovna za nimi jdu osobně.
Půjdeš se mnou? Máš větší vliv.
Musím jít popíchnout Rentze. Večer to ale řeknu Larsonovi.
Je mi to moc líto, Joan…
Víš ty co? Chceš pracovat tady? Můžu se uskromnit.
Ne.
- Už jsi četla hodnocení svojí výuky? - Ano.
A co ti píšou?
Že jsem moc strhující.
Počkej chvilku. Ten tu visel vždycky?
- Ještě jsem tu s ničím nehýbala. - Tomu jsem na oslavu svojí definitivy
vyhonila v jeho autě.
To je náš rektor z roku 1924.
Vypadá jako ten, komu jsem vyhonila.
- A neměla to být oslava pro tebe? - Dobrý postřeh.
Ať je to kdokoliv, dluží mi orgasmus.
Joan? Slyšela jsi o tom, jak chce Bill debatovat se studenty?
- Trochu se bojím. - Takový on už je. Zbožňujou ho.
Je strašně empatický.
Bála bych se, kdyby to byl Elliot nebo ty.
Ťuk ťuk.
Zdravím.
Dobrý den.
Díky za ten jablečný koláč.
Broskvový.
- Jasně. - Jo.
- Máte chvilku? - Určitě.
- Musíme nechávat otevřeno. - Rozcupujou vás na kousky.
Proč myslíš?
Všechny rádoby vtipy o Hitlerovi mají svoji zvláštní kategorii.
Víte, že si někteří začali lepit kníry a napodobovat vás?
Nevíte? Musíte to brát v kontextu celého kampusu.
V kontextu celé země.
Židé to dneska nemají lehké.
Loni jsme měli nejvíc antisemitských zločinů za…
Já vím, že jsi to tak nemyslel,
ale vyvolalo to…
- To je Daphne. Doktorka Kimová… - Dafna.
Zdravím. Zrovna jsem mu říkala to samé.
Uvažujeme stejně.
- Chceš se mnou mluvit? - Ano.
Dobře.
Chtěla jsem se zeptat ještě na něco, ale nechám to na příště.
Jasně.
- Hele… - Co to vyvádíš?
Prostě přišla a zavřela dveře.
Proč jsi neotevřel?
Nařkla mě z podněcování ultrapravičáků. Nechtěl jsem ji přerušovat.
Hej.
- No tak. - Ne. Co je?
Nic to není, jasný?
Jsi potížista.
Já?
Uděláš pro mě něco?
Po tom ránu mi to dlužíš.
- Cokoliv. - Pohlídáš mi dneska Ju Ju?
- Večer musím za Larsonem. - Kvůli čemu?
Kdo ví? Asi utužování vztahů.
Co to mělo být?
- Nevím. - Takhle se tuží vztahy?
V kanceláři mi nejede wi-fi.
- Co s ní je? - Žádná tam není.
Můžu vám dát zesilovač, ale bude to papírování pro katedru.
Ví o tom váš vedoucí?
Dobře.
PŘEDNÁŠEJÍCÍ – JOAN HAMBLINGOVÁ
CHCE, ABYCHOM TRPĚLI!
Děkuji.
Do pr…
Panebože.
Prý tu nemáte internet.
Skvěle. Pojďte dál.
A jste on-line.
Kde vy jste se mi schovával?
Na technickém oddělení?
Znáte stránku RateMyProffesors.com?
Jo.
Prý mám vzít v potaz kritiku svých studentů.
- Proč? - Předem vím, co budou psát.
Že nemám učit o knihách, co mají víc než 300 stran.
Já bych nedělal unáhlené závěry.
Třeba vám napíšou i něco zajímavého. Já bych vás ohodnotil kladně.
To písmo je hrozně malé.
Přečetl byste mi některé z těch hodnocení nahlas?
- Jen ty, co by mi mohly nějak pomoct. - Jasně. Tak ukažte.
Určitě jsou pravá?
- Ne, tohle ne. - Co?
- Ne, tohle taky ne. - Co? Co se tam píše?
„Bacha na Valihracha, strašně tlachá.“
Jako že jsem tlustá? Nebo to dneska znamená něco jiného?
Ne, neznamená.
Ale to nejste. Vždyť vypadáte skvěle.
Zkuste další.
„Na doktorku Hamblingovou myslím, když se snažím…“
- Ne. - Jen čtěte.
- Není to konstruktivní. - No tak.
„…neudělat do přítelkyně.“
Myslí na mě, když se snaží neudělat do přítelkyně?
- Jo. Moc bych to neřešil. - Nechápu to.
Myslí na mě…
Ukažte mi to.
- Napsal to včera. - Vážně? Nevšiml jsem si.
Neexistuje náhodou způsob, jak toho hajzla vystopovat?
Existuje, ale bylo by to nezákonné.
Odcházím.
- Dobrou. - Dobrou.
Díval ses na ty Yaziny návrhy na externí recenzenty?
Musíme tu mít i lidi, co feminismus a kritickou rasovou teorii berou vážně.
Jinou mladou amerikanistku nemáme.
Určitě oba chcete,
aby si váš obor i nadále na katedře udržoval výsadní postavení.
Chceme, aby ta její definitiva prošla na výbornou.
Pošlu její práci váženým akademikům,
kteří ji objektivně zhodnotí.
Skvěle.
Když jsem zjistila, že si anglistika zvolila svoji první paní vedoucí,
chtělo se mi skákat radostí.
Sama jsem tam studovala, takže jsem Paulovi řekla,
že vám musím potřást rukou a…
pogratulovat vám.
Nevím, proti komu jsem stála, ale děkuju.
- Jen se nepodceňuj. - Přesně.
Podceňováním se ještě žádná žena nikdy nikam nedostala.
Hodně jsem přemýšlela o tom vašem průseru.
Doktor Dobson. Ujišťuju vás, že se omluví.
- Bere to smrtelně vážně. - Ne.
Potřebujete trochu bodnout.
Potřebujete nějakou novou krev. Někoho slavného.
- Paní Whittendenová má… - Na někoho takového jsem nara…
- Vy první. - Ne.
- No tak. - Ne, promiňte. Vy první.
Bylo to na farmářském trhu.
Má tady venkovské sídlo.
Dali jsme se do řeči a já si řekla,
že je to přesně člověk,
který by mohl oživit studium literatury.
A světe div se,
souhlasil s tím, že nám letos uspořádá zvanou přednášku.
Myslela jsem…
O tom vždycky rozhodoval vedoucí katedry.
A o rozpočtu rozhoduje dozorčí rada, která vedoucí volí.
Mého kandidáta neporazíte, doktorko Kimová.
Už jsem oznámila, že to bude…
- Hádejte, kdo to je. - Vážně to nejde.
Nebudu vás napínat.
Teď jsem…
Teď jsem vám napověděla.
- Colson Whitehead. - Znovu.
- Bude se vám líbit. - Mně se líbí.
David Duchovny.
Ten herec?
- Sám agent Scully. - Mulder.
No jo, Mulder. Bude si…
Bude si muset připravit přednášku
ve spolupráci s vybranými anglisty.
Ty zvolíme losováním.
Budeme mu taky muset sehnat kancelář.
Připravit, pozor, teď.
Jaký je tvůj život?
Je to taková směsice.
Viděla jsem, jak brečíš…
když ti umřela žena.
V kuchyni. A máma brečela taky.
Jo.
- No, víš, to bylo… - Já nemám tátu.
Na životě je nejhorší to, že nepoznáš…
Některé věci ti dojdou, až když jsi o dost starší…
Máš nějaké zubní kazy?
Jo.
Já ne.
Přečteš mi moji oblíbenou knížku?
- Jasně. - Jsou v ní nahé obrázky.
LIDSKÁ RODINA
Nepamatuju si, že bych byla mimino.
To já taky ne.
- Co to dělá? - Kojí.
Nepamatuju si svoji pravou mámu.
Já budu mít miminko ve 25 letech.
Možná ve 27.
Nechci být moc stará.
A budu vdaná.
Dost lidí manželství považuje za buržoazní instituci.
- Víš, co to znamená? - Mojí mámě bude 47.
No jo, čekala na tebe hodně dlouho.
Dva roky jí u dveří ležela tvoje autosedačka
a měla pro tebe i oblečení.
VŠICHNI JSME SI PŘÍBUZNÍ – SIOUX
Čekala a čekala
a měla s tím neskutečně moc zařizování.
Můj učitel dneska říkal,
že povedu aktivity na Den mrtvých.
- Víš, co to je? - Jo.
To je super.
Můžeme tvojí ženě udělat oltář, aby tě její duše našla.
Jen potřebuju vědět, co měla ráda.
Uměla skvěle hrát na klavír.
A co nejradši jedla? Dorty, bonbony…
Nejlepší bude něco, co jde cítit.
Měla moc ráda pizzu.
To já taky.
A tady bude další penis.
- Já tě varoval… - Nemůžeš dělat, že je akademik.
Skoro dodělal doktorát.
Což znamená, že ho nemá.
Mám tu skutečné vyučující, co potřebují podporu.
Lidi, co nemůžou pracovat a doslova hnijou ve sklepě.
- Je to slavná osobnost. - To teda není.
Mladí dneska na telku nekoukají.
Zaplní posluchárnu.
To jediné by tě teď mělo zajímat.
Tvůrčí psaní?
To je to jediné, na co se vám děcka hlásí.
Studenti chtějí něco tvořit.
- Panebože. Tvořit… - Jo.
Ať už román v samonákladu nebo třeba blog nebo…
Tak ať je to aspoň spisovatel.
Podle žebříčku New York Times má bestseller.
- Nemá. - Najdi si to.
Ne.
Haló?
- Čau. - Ahoj.
Jo, půjdeme…
Umyl jsi všechno nádobí.
Poslyš… Díky.
Už víš, co řekneš na té svojí debatě?
Můžu si…
- Můžu si to vyzkoušet? - Jasně.
Tak jo.
Díky, že jste přišli.
Jsem naprosto zdrcen z toho, že jsem se vás tak dotkl.
Faktem ale je…
že v Německu
má teďka Hitler…
Bille.
…pré.
Víš co? Já to vzdávám.
Promiň. Já jen…
Dobře.
Mrkni na tohle.
David Duchovny má fakt bestseller.
Ne.
Stejně mu to nesmíš dát.
Nemám na výběr.
„David Duchovny psal disertaci o Beckettovi na Princetonu.“
Jako ty.
Ne.
„Jeho poradcem byl Harold Bloom z Yaleu.“
- Ježiši. - To teda.
Počkej. Vrať to zpátky. To je vážně zadek Davida Duchovnyho?
Proč mu pořád říkáme celým jménem?
- To je vážně Davidův zadek? - Tak jo.
- Je ve formě. - To stačí.
Stany dorazily, ale nemůžeme je postavit.
Proč?
Studenti tam čekají na tu debatu s Dobsonem.
Panebože. To je na hlavním nádvoří? Teď?
- Změníme místo? - Ne.
Začněte s přípravami, až se rozejdou.
A pošli tam ochranku. Ať tam celé odpoledne udržují pořádek.
Zdravím vás.
Moc si vážím toho, že jste dorazili.
Samozřejmě nejsem člen židovské komunity,
takže mi nenáleží říkat, co je a co není urážlivé.
- Přesně tak. - Jo.
Jako vy všichni jsem ale součástí pembrokské komunity
a chtěl bych pochopit váš úhel pohledu.
Nácky na Pembroku nechceme.
Souhlasím, ty nechceme nikde.
- Nechceme tu projevy nenávisti. - Jo.
Sympatizujete s neonacisty?
- Jste nacista? - Ne, jsem vyučující.
A ty nacisté nesnáší, protože nacismus je nepřítel vědění.
Jeden z největších darů americkým univerzitám
byl příliv intelektuálů z třetí říše.
Spisovatelé jako Thomas Mann,
Hannah Arendtová, Bertolt Brecht nebo Theodor Adorno.
Mnozí sepsali studie o postojích fašismu,
které bránily svobodu myšlení.
Být vámi bych tu židovské uprchlíky moc nevytahovala.
Ne všichni byli Židé.
Někteří byli jen solidární.
Srovnáváte se s Arendtovou?
- Ne. - Po tom hajlování?
Vyslechněme ho.
Jsme dědicové jejich odkazu.
Univerzita by měla podporovat svobodu slova
a ničím neomezovanou výměnu názorů.
Svoboda slova je to jenom, pokud mluvíte vy.
Chtěl bych tu mít prostor, kde může svůj názor vyjádřit každý.
Jste běloch s definitivou, co píše pro New York Times.
Myslíte, že má náš hlas stejnou váhu?
To chápu. Skvělý postřeh. Nikdy to nebude dokonalé.
- Tahle debata je ale dobrý začátek. - Jo.
V Brooksově síni někdo načmáral hákáč.
- U sedaček. - Jo.
- Víte to? - Přijde vám to vtipné?
Pokud naznačujete, že to, co jsem udělal,
je to samé jako šíření neonacismu, pletete se.
Je to úmyslné zkreslení toho, co jsem tím zcela jasně…
To podle vás nepoznáme hajlování?
Ne, to v žádném případě netvrdím.
- Jen jsem… - Takhle je to vždycky.
Vždycky něco kardinálně poděláte
a pak nás všechny nařknete z toho, že jsme to nepochopili.
Netvrdím, že je vaše reakce přehnaná. Jen jsem…
Omluvíte se?
- Jo. - Super.
Ano.
- Tak do toho. - Dobře.
Jo.
Mrzí mě, pokud máte pocit, že…
To není omluva.
- Mrzí mě… - Tak vás mrzí moje pocity?
Mluvíte o našich pocitech, abyste se vyhnul zodpovědnosti.
Hele, děkan.
Je skvělé vidět, že jste přišel podpořit kolegu za to,
že hajloval!
Ne, kvůli tomu tady nejsem.
Nezval jsem ho sem. Tohle je jen mezi námi.
Proč jste minulý týden nebyl na naší debatě?
Přímo tady jsme diskutovali o rasové nerovnosti.
- Vy jste zavolal policii? - Ne.
- Zavolal si posily. - Nemůžu tomu uvěřit.
- Vůbec to spolu nesouvisí! - Nácky na Pembroku nechceme!
Nácky na Pembroku nechceme!
Pryč s Dobsonem!
Překlad titulků: Eliška K. Vítová