СЕРІАЛ NETFLIX
Д-Р ЧІ-ЮН КІМ, ЗАВІДУЮЧА КАФЕДРА АНГЛ. МОВИ
ПЕМБРОК
ВІТАЮ. З ЛЮБОВ'Ю, БІЛЛ
ГОЛОВНИЙ ХРІН УСЯКОЇ ХРІНОВОЇ ХРІНІ
Що за хрінь?
О, ось вона.
-Жінка дня. -Доброго ранку.
-Привіт. -Співчуваю.
-Дякую. Де Джоан? -Не знаю.
Вітаю всіх.
Ось трохи промо від декана Ларсона.
-Наша перша леді-завкаф. -Жінка-завкаф.
Ви не сядете на чолі стола?
Завкаф має сидіти на чолі.
Дякую, Еліоте.
Не ображайся.
Це зелений чи коричневий?
Спробуємо ще раз. Рада вас усіх бачити.
За пару хвилин дізнаємося, чи вгадав.
Отже, перший пункт…
Білла немає.
Може, пробачимо йому це, враховуючи його ситуацію?
Білл відправляє доньку в коледж. Він от-от прийде.
Гей.
Візьми себе в руки.
Я їду, і тепер так буде до кінця твого життя.
Це ж не… назавжди.
Так, назавжди.
І що сталося, то сталося.
Час, коли люди
приносили тобі запіканки та співчуття, минув.
Гаразд. Ти закінчила?
-Так, закінчила. -Добре.
Я не сумуватиму за тобою. Я сумуватиму за оцим і оцим.
-Годі. -До побачення тобі й тобі.
Гаразд.
Йди. Забирайся звідси.
-Напиши, коли долетиш. -Гаразд, сталкере.
Я не підсолоджуватиму пілюлю. У нас важка криза.
Набір студентів знизився на 30%.
Нам скоротили бюджет.
Відчуття, ніби вода
вимиває землю з-під наших ніг.
Але в ці безпрецедентні часи
ми маємо довести, що те, що ми робимо в класах,
навчаючи критичному мисленню,
наполягаючи на важливості співчуття,
важливіше, ніж будь-коли,
і має цінність для суспільного блага.
Так, ми не можемо навчити студентів програмуванню чи проектуванню.
Те, чого ми їх вчимо, неможливо підрахувати
або записати в резюме як навичку.
Але ми маємо пишатися
тим, що можемо запропонувати новим поколінням.
Ми маємо нагадати цим молодим людям,
що знання — це не лише таблиці та енциклопедії.
Гей, вранці я думала про нашу культуру, зіпсовану технологіями,
і про те, що наші студенти в мережі 24 години на добу,
і згадала слова Гарольда Блума.
Він казав:
«Ми маємо доступ до безлічі інформації.
Та чи є в ній мудрість?»
Мій кабінет перенесли в підвал під тренажерним залом.
Що?
Усі мої книги, речі, шафи скинули у візки
і кинули на підлогу підвалу прямо там.
Нащо так робити?
Ходили чутки.
Що всіх старше 55 змушують достроково йти на пенсію.
-Це початок кінця. -Так, народ, не будемо панікувати.
Тобі легко казати. Тобі 51.
Мені 46.
Жартуєш.
Я хочу вам пообіцяти.
Я не дозволю розграбовувати цю кафедру.
Ось список імен.
У цих людей найвища зарплатня та найменше студентів на вашій кафедрі.
Вибачте, що так одразу скидаю це на вас.
-Тут нікого, без кого можна обійтися. -Ой, та годі. Усі ці ветерани?
У них у середньому п'ять студентів на курс.
Тобто, я не заперечую їхній великий внесок в американську літературу, але…
Спіймала!
…ми пропонуємо дуже щедрі пенсійні пакети та…
Тож, перш ніж я візьму батіг,
може, ви переконаєте їх як завкафедри.
У мене є ідеї, як збільшити кількість студентів.
Ясмін Маккей цього року може підписати довічний контракт.
Я хотіла попросити вас дати їй звання видатного лектора.
І мови не може бути про нові посади та видатне лекторство.
Студентів було замало й до того. А зараз це катастрофа.
Тому ви засунули Джоан у підвал спорткомплексу?
Як це трапилося? Я поговорю з Деб.
А тепер слухайте. Я знаю, що ви…
Я знаю, що у вас були великі плани на цей рік.
І знаю, що це місце застаріле. Це громіздкий динозавр.
Але пам'ятаєте, коли я кликав вас та обіцяв довічний контракт?
Пам'ятаєте, що я сказав?
Якщо хтось і зможе привести Пемброк в XXI сторіччя, то лише ви.
Отже…
Мені потрібні три імені.
Це «секс і роман»?
Ні, це «дослідження американської літератури з 1850 по 1918 рік»!
Я приймаю по вівторках та четвергах з 13 до 14,
але можете приходити будь-коли, бо я тут майже живу.
Якщо ви в списку очікування, напишіть мені на імейл.
Вітаю. Дякую, що стали головою комісії з мого контракту.
-Чі-Юн мені щойно повідомила. -Звісно.
Ви в порядку?
Чому вона поставила два курси американської літератури одночасно?
О, не знаю.
Може, подумала, що в нас доволі різний матеріал.
Секс і роман? Ви так це називаєте?
Так.
Знаєте, у мене є список зовнішніх рецензентів.
Де ж він? Чорт, я що…?
Між нами, він у списку.
Якому списку?
А якщо ми об'єднаємо ваші курси?
Ти хочеш, щоб я викладала разом із головою моєї комісії?
-Я хочу, щоб він побачив, як ти викладаєш. -Він вважатиме мене асистенткою.
Він заспокоїться, коли побачить, який ти блискучий викладач!
Я вже склала свій план лекцій, тож…
Слухай, коли Білл ще вчився, Еліот збирав повні аудиторії.
На його лекції неможливо було потрапити без особового дозволу, якщо ти…
Ага, але він не оновлював ці лекції десь 30 років.
Так.
Вирішується його доля.
Яс,
я розумію. Коли я починала, усі думали:
«Чому азіатка викладає Емілі Дікінсон?»
Але багато що змінилось.
Ти йдеш на довічний контракт.
Я… очолюю цю кафедру.
Декан на моєму боці, тому давай проштовхнемо твій контракт,
а потім розворушимо це місце.
ДЕ ВИ? ВЖЕ 9:50.
Чорт.
Розповідь про чоловічу пригоду?
Так. Ще хтось?
Коли ми говоримо про американський ренесанс, що…?
Гаразд.
Нам потрібно наздогнати, бо наші лекції об'єднали.
-Допоможете це роздати? -Звісно.
Це професор Маккей, до речі,
яка люб'язно погодилася приєднатися до нас.
Професоре Добсон?
Ви в порядку?
«Любов сліпа».
Хто популяризував цю фразу?
Ви, напевно, здогадались.
Чосер.
Також відомий як батько сучасної англійської.
Ви будете здивовані, скільки образів та ідіом
з нашої сучасної мови
прийшло до нас прямісінько з XIV сторіччя.
Необов'язково мати відповідь.
Мене більше цікавлять ваші запитання, ніж відповіді.
Мова не про фіксований аналіз.
Прокидаючись, я з нетерпінням іду на заняття,
не тому, що я йду вчити вас, а тому, що я йду вчитися у вас.
Професоре Кім, можете підписати?
Ми хочемо натиснути на адміністрацію.
ЗБЕРЕЖІТЬ ЕТНОГРАФІЧНІ ДОСЛІДЖЕННЯ
Це ж студентська петиція?
Так, але ми хочемо зібрати ще й підписи кольорових працівників.
Звісно.
Усе нормально?
Так. Ще раз дякую.
До речі, я в списку очікування на «Смерть та модернізм».
Не підпишете?
Дякую.
Брат сказав, саме через вас варто сюди йти.
-Як звуть брата? -Джессі Айзенштадт. Пам'ятаєте?
У нашій родині на вас моляться.
Я старію… Я старію…
Я носити закочені штани волію.
Що?
Я читаю.
От лайно.
Я не чую власних думок.
Так, це… жахливо.
Ходімо.
Гаразд.
Мене намагаються вижити.
Тобто… для чого ще це робити?
Неминучий позов за гендерну дискримінацію.
Звідки ти знаєш?
Тому що ми підемо туди й подамо скаргу.
Нащо нам відділ з дискримінації, якщо туди не звертатися?
Я сама напишу скаргу. Ніби це була моя ідея.
Наша перша жінка-завкаф вже порушує спокій.
Я пишаюся тобою.
Рано дякувати.
Я й не дякувала.
Гей…
коли ти в останній раз проводила опитування студентів?
У 1987-му.
Може, уже час?
Я не орієнтуюся на споживацький попит.
-Я не намагаюся бути популярною. -Ну, це тобі вдається.
ПРАХ ПРОБЛЕМНИХ СТУДЕНТІВ
Наша кафедра втрачає студентів.
Ми маємо втримати їх,
інакше…
Інакше що?
Ларсон змалював дуже неприємну картину.
Неприємнішу, ніж зазвичай?
Так.
Ти всіх опитуєш?
Так.
Тобто, до Білла доведеться застосувати примус, але так.
Він молиться на тебе.
-Що? -Ні, це просто…
Між нами досі щось дивне.
Звісно, дурненька.
Шерон померла…
тож тепер жодних перешкод.
Вибачте, я запізнився.
Дайте мені секунду.
Привіт.
Гаразд.
-Де мій ключ? -У вас у руці.
-Як це трапилося? -Я поклала його туди.
Гаразд.
Почнемо з декількох зображень, які я зібрав,
якщо все це запрацює.
Викладач англійської в Пемброку катує себе струмом, доки…
Як ти?
Шерон?
Я не розумію, це я хочу срати чи вона виходить.
Входить і виходить.
Не сміши мене.
Ні, я чудовий бізнесмен. Відкриємо ще один…
-Професоре Добсон? -О чорт.
Вибачте за це.
Ого. Гаразд. Це Лайла.
Вона пише блискучу дисертацію.
Яку я скоро дочитаю.
-Вітаю вас на сучасній літературі. -Смерть і модернізм.
Вітаю на курсі «Смерть і модернізм».
Зазвичай я прошу запостити у твітері улюблений рядок з «Мобі Діка».
У твітері?
Того року «Звіть мене Ізмаїлом»
йшов поряд з «з самого пекла влучу тебе гарпуном».
Ні, я хочу, щоб їх поглинула розповідь,
краса оповідання.
Тобто, якщо вони шукатимуть лише найефектнішу фразу, я…
Це лише вправа, тож…
Це надто просто.
Це встановлення з ними зв'язку.
І я вважаю, що це вчить вдумливо читати.
Ви — спеціаліст із Мелвілла, тож…
-Що з твоїм кріслом? -Як ти сюди потрапив?
-Не витримав ваги маленької кореянки. -Як ти увійшов?
Віддай мені ключі. Віддай.
-Ось, тримай. -О боже… припини.
Віддай ключі. Ти більше не завкафедри.
-Віддай… -Геть!
Ось вони.
О боже!
Йди сюди.
Ти… вони в мене! Так!
-О чорт! -Я їх відчуваю!
О боже!
Вибачте.
Ні, ми просто…
Через тебе я виглядаю непрофесійно.
Вибач, я пропустив збори.
Я захищала тебе від орди учасників.
-Як пройшло? -Як…?
Ні, справді, як пройшло?
Вона зробила мені сувору догану.
Вона хоче, щоб я взяв себе в руки, бо тепер я сам по собі.
Це не так, я з тобою.
Тобто ми всі з тобою. Я не…
Я не…
Ага.
Знаєш, я хочу дати Яс звання видатного лектора.
-Він погодився? -Ну…
Ну, не зовсім.
Він дав мені список із трьох викладачів,
які мають найвищу зарплатню і найменше учнів.
-Джоан, Ренц, Макхейл. -Макхейл.
Він хоче, щоб я переконала їх піти на пенсію?
Сподіваюся, ти послала його.
-Я працюю в інтересах декана. -Це його бажання.
-Як завкаф, ти маєш захищати… -Гадаєш, ми існуватимемо через 5 років?
Наша кафедра? У мене відчуття, ніби я приїхала на вечірку…
За п'ять хвилин до кінця.
-А ще як завкаф ти маєш… -Дати тобі по пиці?
Моя пика — моя доля, кицю.
-Тому я розбитий. -Ти нікчемний.
-Я маю попрацювати. -Ага.
О, і ще, більше жодних поїздок зі студентками.
У мене машину конфіскували. Сьогодні заберу.
-А ти що, шпигунка? -А ти що, недоумок?
Помічник з навчального відділу надіслав мені імейл.
Ти знав, що це Дафна Айзенштадт?
Айзенштадт, як голова опікунської ради Айзенштадт.
Ага. Я хочу, щоб усі показали себе з найкращого боку.
Це важливо для здоров'я кафедри.
«Для здоров'я кафедри»?
-Я не знаю, чому, просто… Йди геть. -Що?
-Я зрозумів. -Йди геть.
СТАТУЯ СВОБОДИ
-Привіт, тату. -Гей.
Привіт, сонечко.
Вона зробила домашнє завдання?
Так.
Добре.
Тату…
Я просила зняти це.
Я приберу.
Нам потрібно поговорити.
Ну, ти все ще відправляєш йому заморожені стейки в Мічіган?
Це про Чу-Чу… Я маю тобі дещо сказати.
Її вчитель сказав, треба показати її психіатру.
Що?
Вона не розуміє.
Трохи розуміє.
Вона намалювала це.
Кажуть, за 17 років викладання
вони не бачили нічого більш тривожного.
Скільки тобі було, коли твоя мама померла?
Чотирнадцять.
Гей, я не помру, коли тобі буде 14.
Звідки ти знаєш?
Подивись на мене!
Ой, схоже, я ушкодила плече.
Якщо з тобою щось трапиться, хто подбає про мене?
Хабі вже старий.
Не хвилюйся про це.
Коли ти помреш, ти все одно пам'ятатимеш мене?
Так.
Хочеш, я полежу з тобою?
Ні.
ОСЬ ЩО З ТОБОЮ БУДИ
Д-Р ДЖУДІТ ВЕГМАН СПЕЦІАЛІСТ ІЗ ПРОБЛЕМ ВСИНОВЛЕННЯ
ПРОГРАМА З ПРОТИДІЇ ДИСКРИМІНАЦІЇ
ВІДДІЛ ІЗ ПИТАНЬ ДИСКРИМІНАЦІЇ
ЧІ-ЮН ЙДЕМО ЗАВТРА?
ТАК
ЗУСТРІНЕМОСЯ У ВІДДІЛІ ДИСКРИМІНАЦІЇ ПОБАЧИМОСЬ
Я ТУТ ДЕ ТИ
2 ХВИЛИНИ
Докторе Кім?
Докторе Кім.
-Привіт. -Привіт.
-Я не можу знайти Білла. -Тобто?
Він не прийшов.
Гаразд.
Гей. Ти телефон загубив? Ти спізнюєшся на лекцію. Знову.
І тобі не можна спати в моєму кабінеті.
О господи. Серйозно? Ти знущаєшся?
-Вибач. -Візьми другий.
Може, просто почнемо?
Впевнена, вона скоро прийде.
Чудово.
По-перше, я маю повідомити вас
що ми не є конфіденційною установою в цьому кампусі.
Тобто, конфіденційність є,
але якщо є проблеми із безпекою з точки зору…
Немає. Мене не переслідують.
Це не небажане загравання чи щось таке.
Не впевнена, що в моєму віці можуть бути небажані загравання.
-Ви подаєте скаргу від себе? -Так.
Як довго ви працюєте в Пемброку?
Тридцять два роки.
Це дуже довго.
Яка кафедра?
Англійської мови.
Мені цікаво, чи я можу поговорити з тим, хто займатиметься моєю справою.
На жаль, розслідування за вашою справою не буде,
доки я не вирішу, чи є порушення політики щодо дискримінації.
Мій кабінет перенесли в якусь підземну діру
в спортивному корпусі.
Інші викладачі мого рангу, всі з яких чоловіки, нікуди не переїхали.
Які у вас стосунки із завкафедрою?
-Ви йому про це розказували? -Їй.
Вибачте.
Їй.
Я подам скаргу на себе.
Вона мала бути тут.
Це була її ідея.
Я не знаю, що трапилося.
Тобто, вона знає, що ви вважаєте свій новий кабінет дірою?
-Не вірите, що я кажу правду? -Правда — важке слово.
Справді?
Яка у правди може бути моральна вага?
Це просто констатація факту.
Наприклад, я скажу правду,
що всі бачать вашу попу.
-Що? -Ваш зад виглядає з-під шортів.
Коли я зайшла.
Ви — перша, кого бачать люди, які приходять сюди,
щоб подати скаргу про порушення їхніх прав.
А ви…
Я розумію, що ви хочете бути боді-позитивною.
Але, можливо, відділ із питань дискримінації — не місце для цього.
Професоре Хемблінг,
найкраще в поправці щодо дискримінації —
це захист жінок незалежно від того, як вони вдягнені.
Ви ж не юрист, так?
Як ви отримали цю роботу?
Я прийшла з фонду,
в якому допомагала знаходити сім'ї дітям-біженцям.
Сподіваюся, їм не доводилося дивитися на вашу дупу, коли ви це робили.
Лайла сказала, ти не дозаповнив план лекцій.
Заповни все на наступні вісім тижнів.
Учні питають її, що вони будуть вивчати.
Вони вивчатимуть смерть та щось там.
Податки?
Модернізм.
-Ні, це не так. -Гей.
Я не знаю, як це сказати, тому просто скажу.
Візьми себе в руки.
Саме це сказала Дудлз.
-Кумедно, що ви двоє… -Тут немає нічого кумедного.
Зосередься на своєму курсі.
У тебе багато студентів лише завдяки репутації.
Що це значить?
Тобі потрібні результати.
Гаразд. Справді?
-Коли я був завкафом, я тебе не грузив. -Коли ти був завкафом, я не халявила.
Хто з вас прочитав завдання на сьогодні?
А якщо чесно?
Добре. Гаразд.
Хто з вас зараз п'яний?
Або накурений?
Бачите? Це добре.
АБСУРДИЗМ
Життя не таке, як ви думаєте.
І ніколи таким не буде.
ФАШИЗМ АБСУРДИЗМ
Увесь сенс приписується стану.
Сенсу немає.
Ідея того, що ми живемо в безглуздому світі,
прийшла після двох світових війн,
коли померло 85 мільйонів, зокрема в концтаборах.
Що спільного між Камю та Бекетом?
-Вони обидва брали участь в опорі. -Так.
Двоє людей, переконані,
що цю планету вже не врятувати,
що вже нічого не вдіяти…
не полишали спроб.
Чезаре Павезе писав, що є лише один спосіб уникнути безодні —
подивитися в неї, оцінити її,
виміряти її глибину та пірнути в неї…
Переклад субтитрів: Катерина Волобуєва