Hallå. Är det nån där ute?
John!
John, sluta!
-Förlåt. -Allt är bra.
-Det är okej. Säg inte så. -Förlåt.
Säg inte så. Sluta.
Du mår bra.
Jag mår inte bra.
Tack så mycket för att ni kom.
-De var de sista, va? -Ja.
Ja.
Konstigt att alla går och lägger sig så tidigt.
Tja, folk har ju jobb att göra.
På en söndag?
Vad vill du, Danny?
Du bad mig slänga ihop en fest i sista sekund.
Jag gjorde mitt bästa. Förlåt att det inte var jäkla Woodstock.
Det är okej. Det var en bra fest, okej? Ingen fara.
Vet du, jag känner av mycket press.
Jag…
När man skrivit en bok, gjort en video,
och genast är det pang på och det tjatas om nästa.
"Skynda på nu innan nån annan kommer och…"
Snor idén framför näsan på dig?
Vill du ha en drink?
Ja. Vad har du?
Fyrtioårig Macallan.
Okej.
Om det inte är för kapitalistiskt och elitiskt.
Jag fick spara det bästa tills folkmassan gick.
-Sa du inte så? -Ja. Nu börjar det.
-Vad är jag? Lika illa som Reagan? -Värre än Reagan.
Värre än Reagan. Så var det.
-Här… Ja. Verkligen. -Verkligen?
Här, ta den.
Du var alltid bättre på att ge kritik än ta emot den.
Det vet du, va?
Jag vet.
Du har det rätt bra här.
Ja.
Jag säger det här för att det måste sägas,
men jag tror du borde ta det lugnt och njuta av det här.
Jag kan inte. Det bara… Jag är inte sån.
Och dessutom är jag svartsjuk på det du har. Det vet du.
-Börja inte med den skiten. -Varför inte? Det stämmer.
Åh, du lever livet här uppe på Mount Hollywood,
och du är på nåt vis avundsjuk på min charmiga förbindelse
till din ungdoms ideologi.
Hon valde dig.
I slutändan valde hon dig, så…
Älskling, kommer du i säng?
Älskling, jag kommer strax.
Jag saknar dig.
-Hon är så kåt. -Ja.
Jag orkar inte med.
Och alla ljud hon gör, som ett djur.
Ja, vi satt på första parkett igår kväll.
-Hörde ni det? -Allt. Ja.
Jädrans öppen planlösning.
Älskling?
Älskling, jag sa att jag kommer, okej?
Jag ska dricka min drink, gå min runda, ställa in larmet.
-Kom igen. -Larmet?
Har ni ett tjuvlarm här uppe i paradiset?
Ja, det har alla här i kanjonen. Du vet, efter Manson.
-Ja. -Det var endera det eller ett gevär.
Hon tillåter inget gevär…
Du kan inte ställa in larmet. Sheila är ute än.
Va? Sover hon inte i sovrummet?
-Nej, hon stack. Er bil är borta. -Va?
Mår du bra?
Du ser ut att må bra, fortfarande.
Och du ser smal ut, fortfarande.
Jag mår bra. Lite trött.
Maya är fyra nu, så hon är väldigt aktiv.
Tänker ni försöka skaffa en till?
Eller passar det inte er livsstil?
Okej, älskling…
Tog du med ett foto så att vi kan se henne åtminstone?
Ja, jag borde ha nåt i handväskan. De kan vara lite gamla.
Hon är bedårande. Helt bedårande.
Och de där kinderna.
Och de där ögonen.
Vet du, jag stickade en mössa åt henne.
Den är säkert alldeles för liten redan.
Ja, hon har ett stort huvud.
Är hon inte söt här?
En skönhet.
Jag vet hur arg du har varit,
men om vi kunde träffa henne, bara en eftermiddag,
så skulle det vara så viktigt för mig.
Du vet att hon inte tillåter det.
Det har hon gjort klart under åren. Vi måste acceptera det.
Okej, men hon är här.
Jag menar, hon kom väl av en orsak?
Vi vet båda den orsaken.
Eller hur?
Saker… Ja, det har inte varit så bra…
…ekonomiskt sett.
Varför då?
Lite stöd vore bra.
Danny är ingen dålig människa.
-Det har vi aldrig trott. -Ett, två, tre.
Han är bara naiv. Det är charmerande, men det är ostabilt.
-Ett, två, tre. -Okej. Det räcker.
Hur mycket stöd behöver du?
-Ett, två, tre. -Ja.
Hur mycket behöver ni?
Ge dig inte. Våga inte ge dig.
Femtusen.
Det är väldigt mycket pengar.
Som ni har på sparkontot.
Vi diskuterar det, eller hur, Vaughn? Vi berättar sen.
Jag ska ha dem ikväll, annars träffar ni inte ert barnbarn.
Nej…
Gör de det fortfarande?
Får hon fortfarande som hon vill genom att neka honom det?
Så där ja, mamma. Så där ja.
-Tack. -Det var så lite.
Det är det inte.
Det är snällt av dig… att ta hand om mig.
Att ta hand om oss alla.
Kan du berätta vad som hände?
Jag ville bara simma.
Jag hamnade i lite trubbel bara.
Okej.
Men du kan inte. Simma, alltså.
Det stämmer inte.
Jag gör det inte ofta…
…men det är inte sant att jag inte kan.
Okej, jag trodde att…
Men det gör inget.
Men du kan inte simma bra, John. Om jag inte hade hört dig…
Som liten brukade jag simma i sjön vid villan.
Den är stor nog att ha en stark ström.
Mina bröder och jag brukade tävla.
Jag minns ännu känslan av att komma till mitten.
Då fanns ingen återvändo.
Då var det lika svårt att återvända som att fortsätta.
Jag fortsatte.
Och jag vann.
Gud var med mig på den tiden.
Han är fortfarande med dig.
Titta på allt vi har tillsammans, alla välsignelser.
Så känns det oftast.
Verkligen.
Men inte hela tiden.
Du har så mycket i tankarna med valet, utbyggnaden.
Vi sover gott en natt, så känns det bättre på morgonen.
Jag är olycklig.
Wow. Seriöst?
Ska du inte blåsa av? Är det inget regelbrott längre? Kom igen.
Kom igen.
Du, Ernie, vad tittar du på?
Det är fotboll.
Är det en europeisk match?
Det måste det vara. I mitten av natten.
Jag frågade om det var en europeisk match?
Ja. Italien.
Jag ville bara få ett svar.
Det gör ont att fråga och inte få nåt svar.
Förlåt mig. Det är en viktig kvalificeringsmatch.
Ingen fara. Jag bryr mig inte om vad du ser på.
Jag vill bara att du kommunicerar med mig.
-Jag är din fru. -Från hörnan.
Ja, passa den, passa. Ja. Ja. Fixa det nu.
Passa nu, passa. Kom igen! Du är framför…
Va… Varför gjorde du så där?
Minns du när vi tittade på det här huset?
Och vi båda hade våra stunder när vi visste det skulle bli vårt hem?
För mig var det köket.
Så mycket utrymme att förbereda och laga mat.
Och för dig var det källaren.
All denna avskildhet för vad?
För vad, Ernie?
Att titta på matcher.
-Är det allt? -Kan jag få min fjärrkontroll tillbaka?
Vad fan gör du? Vad är det…
Vad hände med… Vem gjorde det där?
Jag gjorde det.
Hej du.
Det är Bunny. Igen.
Har du hört nåt ifrån Tyler?
Ja, jag ringer igen.
För jag har inte fått nåt jävla svar eller nån jävla pojkvän.
Ja, okej. Tja, vet du vad?
Du är en jävla galning också.
Ta lite lugnande mediciner för fan.
Och det behöver din jävla mamma också!
Snälla, ring om du hör nåt.
Behöver du nåt?
Nej.
Du ser ut att behöva hjälp.
Gissa vad, rövnylle? Det gör jag inte.
Min pojkvän försvann för fan.
Tråkigt att höra. Killen är galen.
Ja, det är väl så det brukar vara.
Och så kan jag inte ringa nån längre
för att jag kastat växeln i sanden.
Tja, ge inte upp.
Jag har faktiskt en metalldetektor i min bil jag kan ta.
Det är otroligt vad man hittar med den.
Diamantringar och guldtänder.
Jag hittade till och med en cykel en gång. Jag använder den än.
Varför ens försöka? De är borta.
Som Tyler. Som allt.
Det måste inte vara så.
En söt tjej som du borde få allt serverat till dig.
Som en drottning.
Jag vill inte ens det.
Jag kan ta hand om mig själv.
Det har jag gjort sen jag var 18.
Sen träffade jag en söt kille,
och plötsligt trodde jag att det var en bra idé att lita på nån.
Min tabbe. Det var mitt fel.
Man kan inte lita på nån i denna värld.
-Pang. Där satt den. -Här också.
Ser du?
Det gör jag.
Ser du den här?
Stanna här.
Åh gud.
Jag tror jag älskar dig.
De vill göra det, okej? Allihop.
De tvingas inte. Alla är med på det.
Det insisterar jag på.
Så, det gillar du?
Varför?
Jag vet inte. Jag gör det bara.
Det är konstigt och pinsamt.
Och jag bara gillar det. Det har jag alltid gjort.
Men jag höll det för mig själv.
Och du kränkte mitt privatliv. Det har du ingen rätt att göra.
Förlåt mig.
Åh, herregud. Det var inte rättvist.
-Förlåt mig. -Greta, för fan, gör inte så.
-Ge dig inte så lätt. -Förlåt.
-Du gör det igen. -Herregud. Okej då! Jag är arg.
Jag är arg på dig.
Du höll hemligheter från mig.
Du skrämde mig.
Varför gjorde du så?
-För att skydda dig. -Från vad?
Från mig.
Från att jag…
Jag är ett sjukt monster, ett pervo och ett freak.
Vi är alla störda. Inombords åtminstone. Det är vi alla.
Jag är…
Vad?
Vad är du? Säg vad du är.
Ernie, från och med nu måste du säga det,
vad det än är.
Jag är så tänd.
Ja, det är du.
-Ja. -Det är jag.
-Var är jag? -Hej.
Du är i LA.
Minns du? Vår pengainsamlingsresa.
Ja.
Jag hade en helt galen dröm.
Det var en puma lös i huset,
och den var jäkla stor.
Och jag hittade inte Maya,
och jag hittade inte dig.
Och jag kunde inte skydda mina tjejer.
Vart åkte du?
Apoteket. Mayas mage. Din mage. Välj en lögn. Håll dig till den.
Jag åkte hem till mina föräldrar.
Gullet.
Varför gjorde du så?
Jag mådde uselt över att ha släpat dig hit
och tvingat dig göra allt det här, helt i onödan.
Jag ville rätta till det, och det gjorde jag.
Det är inte…
Titta nu.
Vad vill de ha i utbyte?
Vidrigt. Hur lågt kan du sjunka?
De vill träffa Maya.
Nu skämtar du.
Jag är ju där hela tiden.
Hon skulle aldrig vara ensam med dem.
-Det skulle vara helt säkert. -Nej, vi gör det inte.
Snälla. Gör det inte. Nej. Snälla.
Förlåt. Förlåt mig. Jag borde inte ha sagt ja.
Men tänk på allt bra vi kan åstadkomma med det här.
-Allt du kan göra. -Jag bryr mig inte om det.
Det är inte värt det.
Jag är hellre skyldig Ku Klux Klan min själ.
Men tänk om det bara var min mamma?
-Bara din mamma? -Det var inte hennes fel.
Det var ju pappas vän.
Du berättade för henne, och hon gjorde inget.
Tja, vad kunde hon ha gjort?
Hon kunde ha trott dig.
Försvarat dig.
Men hon vågade inte.
Han tror verkligen att det är så lätt för oss.
Varför skulle han inte det?
Jag menar, hur gammal var du? Fjorton?
Jag vet inte exakt.
Tretton år, rund i ansiktet, mjuk mage. Du vet precis.
Vi är inte skyldiga de jävlarna nåt alls.
Din familj är här, okej?
Maya och jag.
Okej.
Okej?
Skämtar du?
Låt mig börja med att säga förlåt. Förlåt mig.
Jag gjorde bort mig.
Och hela natten var jag på väg hit på min skateboard
för att tala med dig, och jag bara…
Jag bara…
-Har du en kniv i handen? -Ja,
för jag är arg på dig, din lilla skit,
och jag tänker använda den!
Smög sig nån på dig?
Vem fan smög sig på dig? Smyg, smög, vad fan.
Jag ska fan mörda honom.
Nån lurpassare. Jag borde inte ha pratat med honom.
Jag visste inte var du var! Jag tänkte inte klart!
Fan också. Det var inte ditt fel. Det är mitt fel.
När du inte är med mig tar jag dåliga beslut.
Därför behöver jag dig. Och det är också därför jag gillar dig.
Bra.
För du är rätt långt allt jag har.
Jag har ingen plan B.
Har jag nånsin berättat om arslet Brian?
Din bror?
Nej, min bror Brian är rätt cool.
Han är bara tyst sen olyckan.
Jag menade Brian, min styvpappa.
Nej.
Han var bara ett typiskt kukhuvud.
Han hunsade oss, kallade mig för idiot.
Och mamma höll alltid med honom.
Jag väntade förgäves på att hon skulle ta min sida.
Mobbare förlorar endast i filmer.
I verkliga livet vinner de.
Men jag är en idiot.
Jag menar, jag…
Jag köpte en surfingbräda, och jag minns inte ens köpet.
Jag vet att vi försöker spara pengar. Jag gjorde bort mig.
Kan vi prata om det senare?
Ja, för fan.
Det funkar bra.
-Gullet, sätt dig nu då. -Behöver hon nåt till resan?
-Mellanmål eller nåt? -Vi har allt. Tack för allt.
Naturligtvis. Jag menar, nästa gång vi ses är jag också mamma.
Jag vet att det är det mest naturliga i världen,
och jag borde inte vara rädd, men jag är lite rädd.
Säg nåt. Trösta henne. Var mänsklig för en gångs skull.
Ingen känner sig redo. Men tro mig, du har allt du behöver.
Du behöver inte vara rädd.
Inte för att föda, åtminstone.
Men att bli mamma, det är skräckinjagande och för evigt.
Men lycka till.
Det går fint.
-Tack så mycket. -Tack.
-Hej då. -Kul att ses. Lycka till.
Vi hejar på er.
-Rösta på Rubin. -Heja Rubin.
-Hej då. -Hej då, Maya.
Åh, herregud. Jag trodde vi aldrig skulle slippa dem.
God morgon.
Jag hade en jättekonstig dröm i natt. Du var i den.
Vad gjorde jag då?
Räddade världen, hoppas jag.
Du höll på att drunkna.
Det låter ju inte bra.
Du ropade och mamma var där.
Det var förvirrande, men kändes så verkligt.
Ni simmade väl inte igår kväll?
Så där går det när man tittar på tv strax före läggdags.
Speciellt Fantasy Island.
Ja.
Ja, det var nog därför.
Sover mamma fortfarande? Vi har ingen frukost.
Din mamma trodde att du inte skulle komma.
Jag sa att jag inte var säker.
Du har inte direkt varit pålitlig tidigare,
så det är inte konstigt att vi undrar.
Och var är hon?
Hon är ute i bilen med sin pappa.
Och där kommer hon att stanna.
Vet ni, jag har träffat många arslen.
Oförskämda, onda, till och med våldsamma människor.
Men ni är den värsta typen av arslen som finns.
Ni har det fina huset och goda seder,
så ingen förväntar sig
att ni ska vara såna skitstövlar med kolsvarta hjärtan!
Ni hunsade med mig när jag var i tonåren och jag fattade inget.
Ja, jag trodde ni var hela min värld.
Och jag vet att ni bara är rädda, gamla förortsskitstövlar,
livrädda för sanningen!
Så där pratar du inte i mitt hus!
Vet du vad som hände i ditt hus?
Vad din gamle skolkompis gjorde?
Han kom in i mitt sovrum,
drog ner mina pyjamasbyxor, spottade på sin hand…
Men sluta, sluta nu!
-Tyst med dig nu! -Och ni trodde inte på mig.
Och ni tror mig fortfarande inte. Men ni kan tro det här!
Mår du bra?
Ja. Jag mår bra.
Duktig flicka. Ja.
Nu sticker vi.
Jag går och simmar.
-Har du en ny simdräkt, mamma? -Nej, jag har haft den länge.
-Din bak ser stor ut. -Som två kuddar.
-Du borde ta på en till baddräkt. -Klä på dig.
Det räcker nu. Var inte oförskämda.
Mamma ska njuta av simbassängen.
Ha så trevligt, älskling.
Tack.
Okej, ät flingorna.
-Tack, mamma. -Tack, mamma.
Upp och hoppa, gullet. Dags att vakna.
Titta vad jag hittade.
Dagen har gått, det är dags att se
Du, sötnos. Jesus kommer, se upptagen ut.
Jag såg ett sånt klistermärke på en bil. Jag fick mig ett skratt.
Älskling, du måste stiga upp.
Min kompis kommer hem. Han råkar också vara min chef.
Jösses.
Jag får väl städa ensam då.
Visst hade vi kul igår kväll?
Vad har vi här?
Jag hatar fortfarande LA. Det är officiellt.
Tack gode gud. Vi är hemma.
-Jag ska berätta nåt. -Ja.
Jag vet inte om jag återvänder dit snart, om nånsin.
Hur som helst är jag glad att vi åkte.
Det påminner mig om vad jag har här hemma
och vad vi kämpar för.
Precis.
Jaså, jaså.
Ni är då fina som en nunnas mus.
-Hej, Jer. Vad händer? -Jag vet inte, kompis.
Du kan väl fråga din fru.
Eller hur, Sheil?
Vad fan är det som pågår?
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä