Halo? Je kdo zunaj?
John!
John, nehaj!
-Oprosti. Oprosti. -Pst. V redu je.
-V redu je. Ne opravičuj se. -Oprosti.
Nehaj to govoriti. Nehaj.
V redu si.
Nisem v redu.
Hvala, da ste prišli.
-To so bili zadnji, kajne? -Ja.
Ja.
Presenečen sem, da gredo tako zgodaj spat.
Ljudje imajo opravke.
V nedeljo?
Kaj bi rad, Danny?
Na vrat na nos sem ti pripravil zabavo.
Potrudil sem se. Oprosti, ker ni bil Woodstock.
V redu je. Bila je dobra zabava. Ne sekiraj se.
Pod hudim pritiskom sem.
Jaz…
Napišeš eno knjigo, posnameš en video
in že pričakujejo nadaljevanje.
"Zmigaj se, preden pride kdo drug in…"
In te prehiti?
Bi kaj spil?
Ja. Kaj imaš?
Štirideset let star Macallan.
V redu.
Razen, če ni preveč elitistično.
Najboljše sem prihranil.
-Nisi tega rekel? -Pa smo tam.
-Da sem tako slab kot Reagan? -Slabši od njega.
Slabši od njega. Tako je.
-Ja. Res. -Res?
Vzemi.
Vedno si raje kritiziral kot sprejemal kritiko.
Vem.
Lepo si si uredil.
Ja.
Rekel bom, ker to moram reči.
Malo se sprosti in uživaj.
Ne morem. Nisem tak.
In ljubosumen sem na to, kar imaš ti.
-Ne začenjaj s tem. -Zakaj ne? Res je.
Živiš na hollywoodskem griču
in mi zavidaš mojo očarljivo privrženost
ideologiji naše mladosti.
Izbrala je tebe.
Na koncu je izbrala tebe…
Prideš v posteljo?
Takoj pridem.
Pogrešam te.
-Tako pohotna je. -Ja.
Ne morem dohajati.
In iz nje prihajajo živalski zvoki.
Ja, sinoči sva jo dobro slišala.
-Slišala sta? -Vse. Ja.
Prekleta hiša odprtega tipa.
Ljubi?
Rekel sem, da takoj pridem.
Spil bom pijačo, postoril stvari in nastavil alarm.
-Daj no. -Alarm?
V tem raju imata protivlomni alarm?
Vsi ga imajo. Po tistem z Mansonom.
-Ja. -To ali pa pištolo.
Ne dovoli mi pištole.
Alarm bo počakal. Sheile še ni nazaj.
Kaj? Ne spi v spalnici?
-Ne, odšla je. Tvojega avta ni. -Kaj?
Si v redu?
Še vedno dobro zgledaš.
Ti pa si še vedno suha.
V redu sem. Malo utrujena.
Maya ima štiri leta in zelo je živahna.
Bosta poskusila imeti še enega?
Ali eden ustreza vajinemu življenjskemu slogu?
V redu je, dragi…
Si nama vsaj prinesla njeno fotografijo?
Ja, gotovo jo imam v denarnici. Ni čisto nova.
Čudovita je. Čudovita.
In tale lička.
In oči.
Spletla sem ji čepico.
Najbrž ji bo zdaj že premajhna.
Veliko glavo ima.
A ni tule srčkana?
Lepotička.
Vem, da si bila zelo jezna,
a če bi lahko preživela z njo vsaj eno popoldne,
bi mi ogromno pomenilo.
Veš, da ne bo dovolila.
Jasno nama je dala vedeti in to morava sprejeti.
Toda tukaj je.
Gotovo je prišla z razlogom.
Oba veva, zakaj.
Kajne?
Ne gre nam najbolje…
v finančnem smislu.
Kako pa to?
Prav bi nam prišla pomoč.
Danny ni slab človek.
-Tega nisva mislila. -Ena, dve, tri.
Samo naiven. Očarljiv je, vendar nezanesljiv.
-Ena, dve, tri. -Dovolj.
Koliko potrebujeta?
-Ena, dve, tri. -Ja.
Koliko potrebuješ?
Ne drzni se umakniti.
Pet tisočakov.
To je veliko denarja.
Ki čepi na tvojem varčevalnem računu.
Pogovorila se bova, kajne? In ti sporočila.
Nocoj, sicer ne bosta spoznala vnukinje.
Nikar…
Še vedno seksata?
Še vedno dobi, kar hoče, če mu odreče?
Bravo, mama. Bravo.
-Hvala. -V redu je.
Ni v redu.
Lepo, da skrbiš zame.
Za vse nas.
Mi poveš, kaj se je zgodilo?
Hotel sem plavati.
Zašel sem v težave.
V redu.
Ne znaš plavati.
To ni res.
Ne plavam pogosto…
A ni nujno, da ne znam plavati.
Mislila sem…
V redu je.
Ne plavaš dobro. Če te ne bi slišala…
Kot otrok sem plaval v jezeru poleg koče.
Veliko je, a je močen tok.
Z brati smo tekmovali.
Spomnim se občutka, ko sem bil na sredini.
Na točki brez povratka.
Nazaj je bilo enako težko kot naprej.
A sem plaval.
In zmagal sem.
Takrat sem imel Boga na svoji strani.
Še vedno je s tabo.
Poglej s čim vse sva blagoslovljena.
Večinoma se počutim tako.
Res.
Vendar ne ves čas.
Veliko skrbi imaš. Volitve, projekti.
Dobro se naspiva in zjutraj bo bolje.
Nesrečen sem.
Resno?
Ne bo enajstmetrovke? To ni več prekršek? Daj no.
Daj no.
Ernie, kaj gledaš?
Nogomet.
Eno tvojih evropskih tekem?
Zagotovo. Sredi noči smo.
Vprašala sem, če je ena tvojih evropskih tekem.
Ja. Italija.
Samo odgovori mi.
Žaljivo je ne dobiti odgovora na vprašanje.
Oprosti. Pomembna kvalifikacijska tekma je.
V redu je. Briga me, kaj gledaš.
Želim samo, da komuniciraš z mano.
-Tvoja žena sem. -S kota.
Podaj, podaj. Ja, naj bo za nas.
Podaj, podaj. Daj no! Stojiš pred…
Zakaj si to naredila?
Se spomniš, ko sva si ogledovala to hišo?
Oba sva v nekem trenutku vedela, da je za naju.
Mene je prepričala kuhinja.
Toliko prostora za pripravo in kuhanje.
Tebe pa je navdušila ta klet.
Zakaj si želel zasebnost?
Zakaj, Ernie?
Da bi gledal tekme.
-Samo to? -Mi vrneš daljinca, prosim?
Kaj pa počneš? Kaj pa…
Kaj se je zgodilo… Kdo je to naredil?
Jaz.
Živjo.
Bunny tukaj. Že spet.
Se ti je Tyler oglasil?
Ja, spet kličem.
Ker še nisem dobila odgovora in prekletega fanta.
Prav. Veš, kaj?
Tudi ti si prekleti psihopat.
Nabasati se moraš z antidepresivi.
In tvoja prekleta mama tudi!
Pokliči, če kaj izveš, prosim.
Potrebuješ kaj?
Ne.
Zgleda, da potrebuješ pomoč.
Ne potrebujem je, pizdun.
Moj fant ni prišel na zmenek.
Žal mi je. Najbrž ni pri pravi.
Tako pač je, kajne?
Nikogar ne morem več poklicati,
ker sem drobiž zabrisala v pesek.
Ne obupaj.
V kamionetu imam detektor kovine.
Neverjetno, kaj vse lahko najdem.
Diamantne prstane in zlate zobe.
Nekoč sem našel kolo. Še ga vozim.
Nima smisla. Ni ga več.
Kot Tylerja. Kot vsega drugega.
Ni treba, da je tako.
Tako dekle bi morali nositi po rokah.
Kot kraljico.
Tega sploh nočem.
Znam poskrbeti zase.
To počnem že od 18. leta.
Potem sem spoznala tipa
in dobila občutek, da moram nekomu zaupati.
Sama sem kriva.
Nikomur ne morem zaupati.
-Enega sem našla. -Jaz tudi.
Vidiš?
Ja.
Vidiš tole?
Ostani, ostani.
Mojbog.
Mislim, da te ljubim.
To hočejo. Vse.
Niso prisiljene. Vse privolijo.
Pri tem vztrajam.
To ti je všeč?
Zakaj?
Ne vem. Mi je pač všeč.
Čudaško je in sramotno.
Toda všeč mi je. Že od nekdaj.
A sem to obdržal zase.
Vdrla si v mojo zasebnost, pa nisi imela pravice.
Zelo mi je žal.
Mojbog. Ni pošteno do tebe.
-Zelo mi je žal. -Prekleto, ne počni tega.
-Ne vdaj se tako zlahka. -Oprosti.
-Že spet. -Prav! Besna sem.
Besna sem nate.
Tajiš mi stvari.
Prestrašila sem se.
Zakaj si to storil?
-Da te zaščitim. -Pred čim?
Pred mano.
Ker sem…
Pošast, bolnik, perverznež, čudak.
Vsi smo navznoter bolniki.
Jaz…
Kaj?
Povej, kaj si.
Od zdaj naprej mi moraš povedati vse.
Zelo sem vzburjen.
Pa si res.
-Ja. -Sem.
-Kje sem? -Hej.
V LA-ju si.
Prišla sva zbirat denar.
Ja.
Imel sem nore sanje.
Po hiši se je potikala orjaška puma.
Nisem našel ne Maye ne tebe.
Nisem vaju mogel zaščititi.
Kam si šla?
Lekarna. Mayin trebušček. Tvoj trebuh. Izberi laž in stoj za tem.
Obiskat sem šla starše.
Ljubica.
Zakaj?
Grozno sem se počutila, da sem te zvlekla sem
in zaman prisilila v vse to.
To sem hotela popraviti, in tudi sem.
To ni…
Vidiš?
Kaj hočeta v zameno?
Podlo, kako daleč boš šla.
Rada bi spoznala Mayo.
Saj se šališ.
Saj bom ves čas tam.
Ne bo sama z njima.
-Povsem varna bo. -Ne dovolim.
Nikar, prosim. Ne. Prosim.
Oprosti. Ne bi smela privoliti.
Pomisli, kaj vse lahko narediva s tem.
-Kaj vse lahko storiš. -Briga me.
Ni vredno.
Raje prodam dušo Ku Klux Klanu.
Kaj pa, če bo zraven samo mama?
-Samo mama? -Ni bila ona kriva.
Bil je očetov prijatelj.
Povedala si ji, pa ni storila nič.
Kaj pa naj bi naredila?
Lahko bi ti verjela.
Te branila.
A ni imela poguma.
Res misli, da je tako preprosto.
In zakaj tudi ne?
Koliko si bila stara? Štirinajst?
Ne vem točno.
Trinajst. Okrogel obraz, mehek trebuh. Točno veš.
Nič jima ne dolgujeva.
Tvoja družina je tukaj.
Maya in jaz.
Prav.
Prav?
Me zajebavaš?
Oprosti. Zelo mi je žal.
Ni bilo prav.
Vso noč sem se na rolki vozil do sem,
da bi se pogovoril s tabo in…
Samo…
-Imaš nož? -Ja,
ker sem besna nate, drekač,
in uporabila ga bom!
Te je kdo prestrašil?
Kdo te je prestrašil?
Ubil ga bom.
Zalezovalec. Ne bi smela govoriti z njim.
Nisem vedela, kje si. Nisem razmišljala!
Jebenti. Nisi ti kriva, ampak jaz.
Ko nisi ob meni, sprejemam slabe odločitve.
Zato te potrebujem. In zato si mi všeč.
Dobro.
Ker si vse, kar imam.
Nimam rezervnega načrta.
Sem ti kdaj omenil tistega kretena, Briana?
Tvojega brata?
Ne, moj brat je v redu.
Samo tihoten po nesreči.
Mislil sem na očima.
Ne.
Bil je tipičen kreten.
Ošteval naju je in zmerjal.
Mama pa je vedno držala z njim.
Zaman sem čakal, da bo drugače.
Taki so kaznovani le v filmih.
V resnici pa ne.
Toda res sem kreten.
Mislim…
Kupil sem surf, pa se tega sploh ne spomnim.
Vem, da varčujeva. Zamočil sem.
Se lahko kasneje pogovoriva o tem?
Ja.
Ustreza mi.
-Sedi, ljubica. -Potrebuje kaj za na pot?
-Prigrizke? -V redu je. Hvala za vse.
Seveda. Ko se naslednjič vidimo, bom tudi jaz mama.
Vem, da je to najbolj naravna stvar na svetu
in da ne bi smela biti prestrašena, vendar sem.
Reci nekaj. Potolaži jo. Vsaj enkrat bodi človeška.
Nihče ni pripravljen, toda vedi, da imaš vse, kar potrebuješ.
Naj te ne bo strah.
Vsaj poroda ne.
Materinstvo pa je grozljivo in za zmeraj.
Ampak vso srečo.
Vse bo v redu.
-Najlepša hvala. -Hvala.
-Adijo. -Vso srečo.
Navijala bova zate.
-Volite Rubina. -Dajmo, Rubin.
-Adijo. -Adijo, Maya.
Mislil sem, da ne bodo nikoli odšli.
Dobro jutro.
Sinoči sem imel čudne sanje o tebi.
Kaj sem počel?
Upam, da sem reševal svet.
Utapljal si se.
To pa ni dobro.
Vpil si in mama je prišla.
Čudno, toda zelo resnično.
Saj nista sinoči plavala, kajne?
To se zgodi, če gledaš televizijo pred spanjem.
Še posebej serijo Fantasy Island.
Ja.
Najbrž bo to.
Mama še spi? Zajtrka še ni.
Mama je mislila, da te ne bo.
Nisem bila prepričana.
Nikoli nisi bila ravno zanesljiva,
zato sva se spraševala.
Kje je?
V avtu z očetom.
Tam bo tudi ostala.
Veliko kretenov sem spoznala.
Nesramnih, hudobnih, celo nasilnih ljudi.
Vidva pa sta najhujše vrste kretena.
V lepi hiši z lepimi manirami.
Nikomur se ne sanja,
kako trdosrčna usranca sta.
Kot najstnico sta me zmerjala in drugega nisem poznala.
Mislila sem, da sta ves moj svet.
Zdaj vem, da sta samo prestrašena malomeščanska usranca,
ki se bojita resnice!
V moji hiši ne boš tako govorila!
Veš kaj se je tu zgodilo? Kaj je storil tvoj prijatelj?
Prišel je v mojo sobo, mi slekel pižamo, pljunil v dlan…
Nehaj že!
-Takoj nehaj! -Nisi mi verjel.
In še vedno mi ne. Pa verjemi tole!
Si v redu?
Ja, dobro sem.
Tako se dela.
Pojdimo.
Plavat grem.
-Imaš nove kopalke? -Ne, stare so.
-Veliko rit imaš. -Kot dve blazini.
-Obleci druge kopalke. -Obleci se.
Dovolj. Ne bodita nesramna.
Mama gre uživat na bazen.
Uživaj, draga.
Hvala.
Pojejta kosmiče.
-Hvala, mama. -Hvala, mama.
Zbudi se, ljubica. Čas je, da vstaneš.
O, kaj sem našel.
Dan je minil, odpri oči.
Ljubica. Jezus prihaja, naloži si delo.
Nekoč sem to videl na nalepki. Nasmejal sem se.
Res moraš vstati.
Moj prijatelj se vrača domov. Pa še moj šef je.
Ojej.
Očitno moram sam pospraviti.
Sinoči je bilo mega, kajne?
Kaj je pa to?
DNEVNIK
Še vedno sovražim LA. Tudi uradno.
Hvala bogu, da smo doma.
-In še nekaj. -Ja.
Ne vem, če se bova še kdaj vrnila tja.
Sem pa vesel, da sva šla.
Opomnilo me je, kaj imam doma…
…in za kaj se boriva.
Tako je.
Poglej si ju, no.
Še nune bi se stopile ob tem prizoru.
-Kaj se dogaja, stari? -Ne vem.
Vprašaj svojo ženo.
Kajne, Sheil?
Kaj se dogaja?
Prevedla Lidija P. Černi