Mani sauc Denijs Rūbins, un es kandidēju uz vietu štata Pārstāvju palātā.
-Tētiņš TV! -Tā ir mana daiļā sieva Šīla
-un mūsu meita Maja. -Jā, mīlulīt, tētiņu rāda TV.
Dzirdēji, mīļā? Viņa teica: "Tētiņš TV!" Vai nav mīļi?
-Glābiet mūsu vilni... -Jā, mīļi.
Ei, mīļā.
To panāci tu.
Neesi tik pieticīga.
Droši vien zvana kāds tavs fans.
Pārbaudīsim.
-Hallo. -Labdien.
Vai Rūbina kampaņas birojs?
Vai drīkstu jautāt, kas zvana?
Protams. Megija no KTSD Accounting.
Kā jums klājas?
Labi.
Mums radās problēmas ar jūsu izrakstīto čeku.
Izskatās, ka tas mums atsūtīts atpakaļ.
Noteikti mūsu pusē gadījusies kāda kļūda.
Mēs tūlīt pat jums nosūtīsim jaunu.
Lieliski. Ja varat, tad pēc iespējas drīzāk,
lai mums nebūtu jāpārtrauc raidīt reklāmu. Tas būtu lieliski.
Tūlīt visu nokārtosim. Ļoti atvainojos par kļūmi.
DIENASGRĀMATA
DENIJS + ŠĪLA RŪBINI
MŪSU JAUNAJĀ LIGZDIŅĀ KĀDS IR GATAVS ŠĶILTIES
BRAUCIET CIEMOS!
Tai maitai tas patiks.
Tanja, te Šīla.
Šīla, sveika! Vai zināji, ka esmu stāvoklī?
O jā. Saņēmu tavu kartīti. Kāds skaistums! Gan māja, gan tu.
Ak dievs, jā, vai ne?
Es tik ļoti par jums priecājos!
Dzīve ir skaista. Dzīve ir skaista. Un kā iet jums ar Deniju?
Tik labi neiet. Paldies, ka apvaicājies. Mums noderētu tava palīdzība.
Mums riebjas Losandželosa. Mēs to nīstam. Vismaz nīdām.
Jā, nīstam aizvien. Tā ir viltvāržu un blēžu zeme.
Un mums šajās brīvdienās ir jau trīs pasākumi.
Tādi paši kā Pasifikbīčas desiņu cepšana, uz kuru ieradās pieci cilvēki?
Tie bija pieci vēlētāji.
Losandželosā par tevi balsot nevarēs - pat ja viņi mācētu izlasīt biļetenu.
Man šķiet, ka Džeram ir taisnība, mīļā. Zini, laiks rit.
Laiks iet uz beigām, un es šo laiku izšķērdēšu,
ja došos spiest rokas un bučot mazuļus uz citu vēlēšanu apgabalu.
Klau, ja gribi braukt uz Losandželosu ietusēt ar sekssimboliem - droši.
Tikai pagaidi, līdz tevi ievēl.
Labi? Patlaban tas nāks par sliktu.
Tu nepieļausi, lai tas hipiju sūds to visu sabojā.
Ei, man arī tā vieta nepatīk,
bet Losandželosā ir lielā nauda.
Džeka un Tanjas viesībās mēs savāksim vairāk,
nekā mēnesi staigājot pa desiņu cepšanām Sandjego.
Tur labāk izmantosi gan laiku, gan enerģiju.
Mums beidzot sāk veikties. Mēs nedrīkstam apstāties.
Labi!
Lieliska nodarbība, meitenes.
Čau, vecā! Tas ir, čau.
Vienkārši, nu, tu kādu laiku neesi rādījusies.
Jā. Piedod, Tailer.
Mans kasešu džeks ir gatavs sākt taisīt kopijas, kad būs gatavs vāka noformējums.
Es te uzmetu vairākus variantus.
Tev kāds no šiem patīk? Es...
Droši vari būt, nu, superatklāta.
ŠĪLA + BANIJA
Bet tev nav jācenšas mani pārāk aizvainot.
-Tie ir lieliski. -Tiešām?
Tātad...
Nu tas ir kolosāli, ka tev patīk.
-Jā, jo īpaši šis. -Arī man tas ir pats mīļākais.
Ja godīgi, tas otrs ir pēdējais sūds.
Zini, vienkārši tas galīgi nav tas, ko biju iedomājusies.
Tas ir... Tas ir ļoti foršs.
Pirmajam laidienam pietiks ar diviem tūkstošiem. Ja gribam vairāk - ar četriem.
Man liekas, tās kasetes izķers kā...
Tev nav divu tūkstošu. Tev kabatā vējš svilpo.
Par ko tu domā?
Vispār es uz pāris dienām braucu prom.
-Cerēju, ka Banija varētu... -Tu brauc prom.
Loģiski.
-Jā, tikai uz pāris dienām. -Jā, Banij.
Uz pāris dienām.
Un, kad atgriezīšos, tad uzņemsim apgriezienus.
Jā, Banij. Kad atgriezīsies.
-Nolādētais sūds! -Lūdzu, sirsniņ.
Man jau sanāca, bet paldies.
Nav par ko.
Daudz mantu. Tiešām braucat tikai uz nedēļas nogali?
Man patīk izvēles iespējas.
Un valkāt veļu. Esi par tādu dzirdējis?
Pie viena apciemosiet arī tavus vecākus?
Denijam tas noteikti ļoti patiktu.
Es ar vecākiem nesarunājos.
Zini, Denijs daudzās lietās ir gudrāks par mani.
Es domāju nākotni, idejas.
Bet viņam ir arī savas aklās zonas.
Lai tev lieliska nedēļas nogale, Džerij.
Ko tu esi izdarījis?
Ja jau braucam, tad braucam kā pieklājas.
-Bet cik tā maksāja? -Nē, nē, nomierinies.
Nē, nekas nebija jāmaksā.
Jā, man to aizdeva skriešanas biedrs. Izglābu viņam dzīvību.
Beigās izrādījās, ka sastiepta potīte, bet tik un tā ledu pienesu es.
Nāc taču!
Nu nāc!
Jā. Tu ej tur.
-Vai nav lieliski? -Kā ir? Tev patīk?
-Labi, man jāstrādā, tā ka... -Ja?
-Patīkamu braucienu! -Vai ne?
Labi, Džerij!
Daudz laimes dzimšanas dienā
Paldies visiem!
Paldies, dārgā.
Ko? Tu neko neievēlējies.
Nu, tam esmu nedaudz par vecu, ne?
Vēlēties var vienmēr.
Labi.
Es vēlos, lai mana ģimene aizvien būtu pie labas veselības.
To nedrīkst skaļi teikt. Tas ir uz nelaimi.
Turklāt vēl šajā gadā,
kad tev paliek tikpat gadu, cik tēvam, kad viņu aizsauca mūžībā.
Mēs gan esam ticīga, nevis māņticīga ģimene,
tomēr dubults neplīst.
Māt, paldies.
DAUDZ LAIMES DZIMŠANAS DIENĀ, TĒVS
Lūdzu. Uzēd torti.
Vēl kādam? Torti?
Jā, es gabaliņu apēdīšu.
Kam vēl? Vēl kādam? Torti?
Tiešām nevajag uz podiņa, mīlulīt? Tagad vēl var.
Ei!
Tu esi skaista.
Ko? Nē, es esmu atbaidoša.
-Mani mati... Vējš. -Nē. Nē, nē, nē. Par vēlu.
Tu jau pasmaidīji.
Vārdus atpakaļ nevaru ņemt.
Zini, nekas no tā mums nav garantēts.
Ne ūdens, ne zeme, ne debesis.
Ja vien nesāksim ko darīt, lai to nosargātu - Majas dēļ.
Taisnība.
Tu esi sapīpējies?
Kamēr neskatījos, uzvilki zālīti?
Jā.
Sapīpējies es labāk braucu.
Labāk koncentrējos.
Laid pie stūres mani.
-Ja? -Jā.
-Labi, kā teiksi. -Nāc, mīlulīt, brauksim.
Vienu mirkli!
Labi. Laid iekšā.
Jā.
-Sveiks. Es iešu nopeldēties. -Sveika.
Nāksi līdzi?
Diez vai.
Atgādini, lai vairs neēdu tos hotdogus, ko pasniedz pie 9. bedrītes.
No tiem vienmēr sagriežas vēders.
Laipni lūdzam paradīzē! Skatieties zem kājām.
Tātad māju uzbūvēja
holokaustu pārcietušais Džozefs Solokofs.
Un pēc pārciestās tumsas
viņa Kalifornijas arhitektūrā ir redzamas alkas pēc gaismas.
Tā ir jutekliska kā pati dzīve.
Solokofa mājā dzīvo arī Džonija Mičela.
-Taisnība. -Esam pilnīgi pārliecināti.
Pilnīgi neticami...
...cik iedomīgi esat kļuvuši.
Cik kreļļu viņam ir ap kaklu?
Maju gan jums vajadzēs pieskatīt.
-Jā. -Te nav margu.
-Daļa no Solokofa filozofijas. -Taisnība.
Jā. Jums te ir baigais augstums.
Jā, jā. Man pat reizēm reibst galva.
-Tik smieklīgi! -Tiešām reibst. Tas ir nopietni.
Mēs taču... Tik jautri!
Nez kā viņa izskatītos, krītot kanjonā -
kārpīdamās un tad padodamās...
Divdesmit pieci metri. Jā, un apakšā - pumas.
-Kas? -Visur citur ir drošības margas.
Bet te nav. Mēs vēl esam mežonīgi, nepieradināti.
Un neaizmirsti - nepievilcīgi. Nekopti.
Tā, tātad no katra stāva paveras citāds skats.
Vai kādā no tiem ir tualete?
Visos.
-Tualete ir visos. -Tualete ir.
Tas labi, jo mēs ilgi braucām, un ceru, ka tas atmaksāsies.
Labi, tūlīt nākšu.
-Panāc, mīlulīt. -Labi.
Čau!
-Čau! -Kas jauns?
Nekā daudz, vecīt. Slapinos, slīpēju.
-Vecīt, tas ir sapnis, brāl. -Visīstākais, brāl.
Nu, kādas ziņas, vecīt?
Pagādāji man darbu? Kopēsim? Pēdējā porcija man jau gandrīz gatava.
Un nauda arī neskādētu.
Nē, piedod.
Naudas ziņā ir neliela aizkavēšanās.
-Būs jāpagaida. -Vecīt.
Zinu, vecīt.
Nu... Laikam būs jāzvana porno džekiem. Varbūt viņiem kāds darbiņš atradīsies.
Vienkārši man tā lieta nepatīk, vecīt. Zini, esmu kristietis, brāl.
-Tas kaitē dvēselei. -Es tevi saprotu.
Nu, ne jau par kristietību - pats esmu budistu ateists -, bet par dvēseli.
Zini, es arī lūdzos kā pēdējais jāklis, vecīt.
Vienkārši nekas nenotiek tā, kā gribētos.
Piemēram, pirms pāris nedēļām atnāk mazs džekiņš
un pasūta 1,72 m dēli.
Nostrādājos vairākas nedēļas.
Smukākais, kādu esmu uztaisījis.
Un uzmini, kas notiek?
Džekiņš pazūd. Piečakarē mani.
Nu ko lai es iesāku ar 1,72 m dēli?
Tas ir mans izmērs.
Varētu derēt.
Tomēr diemžēl man tādas naudas nav. Zini, mana cienītā mani nosistu.
Mums it kā jākrāj, saproti?
Viss kārtībā. Es saprotu.
Mēs tagad pieņemam arī kartes, ja tas ko līdz.
Bet... nuja.
Gandžas standziņu? Draudzene cep.
Man šodien darbi, citādi labprāt.
Prātīgi. Prātīgi. Baigi dod pa galvu.
Bet nu labi. Čau, vecīt.
Jēzus ar tevi!
Zini? Es...
No otras puses - tās tiešām nenormāli labi smaržo.
Vecīt, cienājies taču.
Vēlreiz paldies.
Vienkārši kampaņai tava palīdzība ir ļoti no svara.
-Labprāt. -Paldies.
Ak dievs! Nespēju rimties.
Es esmu tādā badā!
Tev ar Maju bija tāpat?
Laikam gan, jā.
Šajā trimestrī es esmu tik nogribējusies!
Nabaga Džeks!
Es viņu esmu nomocījusi ar savu lūgšanos pēc seksa dienu un nakti.
-Vai pārskatīsim viesu sarakstu? -Nezinu, vai tas tāpēc,
ka man tagad dzīslās rit vairāk asiņu,
vai arī grūtniecēm tas ir normāli, bet es esmu iekāres pārņemta.
Dievs žēlīgais, ko tik viņa tai mutē nebāž...
...dzīvnieciski, vienkārši sekss.
Piemēram, es... Nu, kā miesa. Vai saproti?
Savienojas miesas.
Tu atbildēsi?
Es nedzirdēju.
Hallo.
Drīkstu jautāt, kas runā?
Protams. Tūlīt.
Šīla, tevi. Džerijs. Kaut kāds Džerijs.
Pag, Džerijs Goldmens? No Bērklijas laikiem? Tas strīkers?
-Ak dievs, viņš vēl ir dzīvs? -Vai ne?
Oho!
Džerij, te Tanja. Jā.
-Zini? Esmu stāvoklī. -Dod man.
Sveiks, Džer.
Sveika, Šīla. Klau, mums ir problēmas, ja?
Es te sēžu un visu dienu lūru to nolādēto kasti,
un mūsu draugu neesmu redzējis.
Nu tu droši vien būsi palaidis garām.
To pajoliņu Šmitu redzēju trīs reizes.
Mūsu reklāma nav parādīta ne reizi. Ne reizi.
Vai tu zini, kas te notiek?
Domāju, kāds sit kulakā.
Tas ķēms viņus ir uzpircis, skaidrs?
Samaksājis dubultā, lai mūsu reklāmu noņem.
Tāpēc es domāju aizbraukt uz to televīziju un pateikt visu, ko par viņiem domāju.
O nē, Džerij! Nē, nē. Klau. Klau.
Tev droši vien ir taisnība, bet, kad esi tā iededzies,
tu mēdz iekulties nepatikšanās. Juridiskas dabas.
Zinu.
Šai kampaņas posmā mēs nedrīkstam palikt bez tevis.
Tu esi pārāk vērtīgs.
Es ar viņiem parunāšu. Noskaidrošu, kas notiek.
Labi.
Klau, vai tev mājās ir kāds roku losjons, ko?
Man ir sausas rokas.
Jā. Jā, viesu vannasistabā.
Paldies, mīļā.
Labi.
To tu uzminēji precīzi.
-Uzrakstīju pateicības kartītes. -Tu esi tik mīļa.
Tev tikai jāparakstās.
Man patīk uzrakstīt uzreiz.
Citādi tā arī neuzrakstītu. Tikai atliktu no vienas dienas uz nākamo.
Vai tev patika?
-Atvaino? -Viesības.
Es centos, lai ir jauki. Zinu, ka izskatījās vienkārši.
Tu visu izdarīji brīnišķīgi - kā parasti.
Labi. Lieliski. Tikai gribēju pārliecināties.
Jo izskatījās, ka tevi emocionāli kaut kas nomāc.
It kā tavu prātu un sirdi nomocītu stress.
Varbūt tēva un to atmiņu dēļ?
Paldies, bet... ne jau tāpēc.
Tas ir vēlēšanu dēļ.
Jahtu piestātnes projektā esmu daudz ieguldījis,
un, ja neuzvarēsim, tas viss aizies zudībā.
Tāpēc stress, kurā dzīvoju, ir pavisam īsts un ārējs.
Tā jau man likās. Es tikai pārliecinājos.
Tas būs kāds dzīvnieks. Tā nevar būt viņa.
Kurš dzīvnieks izdveš tādas skaņas?
Esam pavisam netālu no Sansetbīčas.
Nu, ja paklausās Džekā, tad liekas, ka esam Serengeti.
O nē. Tur...
Tur kliedz viņa.
Ko viņš ar viņu dara?
Kā lai es zinu?
Nu beidz. Tas bija tik sen. Mēs bijām tīrie bērni.
Nu tik sen nemaz nebija.
Kāds viņš bija?
Atmiņā nepaliekošs.
-Labi. Labi, labi. -Nu tagad viņa...
Viņa pati sevi apkauno.
Man liekas...
Man liekas, mēs varam labāk.
Nezinu. Tas tev būs jāpierāda.
Tā izskatās daudz labāk.
Viņš domā, ka neredzēju?
Ei!
Denij, Šīla, gribu jūs iepazīstināt ar saviem labiem draugiem.
Nez kā viņi drāžas?
Tas monstrs viņai virsū un tik dod vaļā.
Vai varbūt noguļas uz muguras kā lamantīns,
un viņa uzrāpjas viņam virsū, viņš pabeidz...
-Mīļā? Jā. -Jā?
Cik ilgi mēs ar Džeku esam pazīstami? Tu atceries?
Desmit vai... nu, kopš koledžas.
Tātad... Nu, koledžā mācījāmies mēs.
Un es tikai dzīvojos pa kopmītnēm.
Man arī matemātika nepadodas.
Toties man padodas mozaīkas. Man ir redzes atmiņa.
-Tas nevar būt īsts. -Rozā briljants.
Parādīju juvelierim, lai būtu droša.
...vietvara ir demokrātijas pamats.
Džek, kurš ir jūsu pārstāvis Pārstāvju palātā?
Tu mani nostādi neērtā situācijā, jo tikko esam pārvākušies.
-Bet... -Labi.
Man... tiešām nav ne jausmas.
Nezini? Tu tiešām nezini?
-Nē. -Nu tas nekas. Tu neesi vienīgais.
Ir daudz progresīvu cilvēku - jo īpaši te, Kalifornijā -,
kas kļūst slinki un neiesaistās.
Tāpēc konservatīvie spēj panākt savu.
Es runāju par apgabalu pārdali, sociālo dienestu vājināšanu.
-Jūs iedomājaties? -Varbūt ļausim cilvēkiem iedzert,
-pirms aizraujamies ar politiku. -Tieši tā.
-Dosimies? -Jā.
-Jā, pagādāsim cilvēkiem dzērienus. -Nāciet!
Labi, vēl parunāsim, Braien.
Ziniet, es balsoju par vēl vienu "Margaritu".
Jēziņ.
-Viss ir labi. Labi. -Jā.
-Te ir tik daudz cilvēku. -Jā, nē, patiešām...
-Iet patiešām labi. -Iet lieliski.
-Eu, vecīt! -Ei, vecīt!
Jau likās, ka esi pagalam.
Cik ilgi es gulēju?
Es nezinu.
Tu apēdi veselu standziņu, un to es vēl nebiju redzējis.
Tas ir kas nebijis - tava auguma džeks.
Jā. Laikam man gribējās ēst.
Vecīt, tad ēdamos nevajag lietot.
Bet viss kārtībā. Un par dēli varam norēķināties vēlāk.
Par dēli?
Vecīt, klau, tikai nesaki, ka neatceries.
Es visu vakaru uz tā krāsoju tavu vārdu.
Tas gan maksās vēl trīs simtus, bet izskatās nenormāli labi.
-Sveika! -Pagaršo vienu. Dievīgi.
Nē. Veģetāriete. Nevaru. Domāju, nu jau varētu palūgt.
Nē, tie ir ar kartupeļiem un sieru.
-Tev viens jāapēd. -Nē, paldies, negribas.
Bet man liekas, ka nu jau viesu ir gana daudz. Ir piemērots brīdis.
Un, ja negribi Deniju pieteikt,
-to varu izdarīt es. -Klausies, Šīla.
-Vienkārši izdarīt to tepat. -Šīla.
Klau, piedod, ja ne tā saprati manus vārdus.
Bet laist uz riņķi cepuri... Nu tas liekas tā diezgan stulbi.
Nu...
Bet es pa telefonu skaidri teicu, ka mums jāvāc līdzekļi.
Jā, un es teicu, ka labprāt jūs iepazīstināšu ar cilvēkiem.
Bet nostādīt cilvēkus neveiklā situācijā... Zini, mēs tā nedarām.
Tu esi totāla stulbene. Viņa netaisījās tev palīdzēt.
Viņa tikai gribēja palielīties.
Personīgā naratīva spēks
būtībā ir tas, ka mēs kļūstam par noteicējiem vissvarīgākajā stāstā:
stāstā par savu dzīvi.
Politikā, rūpniecībā, diplomātijā, vai ne?
Nav svarīgi tas, ko darām, bet gan tas, kā to pastāstām.
Lūk, citiem vārdiem sakot, tas ir...
Meli. Tie ir meli.
Tu cilvēkiem saki, ka faktiem nav nozīmes.
Nē, piedod.
Patiesībā tu cilvēkiem pārdod domu, ka faktiem nav nozīmes.
Jums manam draugam Denijam jāpiedod. Viņš satraucas,
ja viņam nepievērš uzmanību.
Belinda! Belinda!
-Man tev ir pārsteigums. -Kā tu pazīsti Belindu Vestbruku?
Mēs kopā vingrojam. Viņa saka visu, ko domā.
-Sveika! Jā. -Šīla Deila Nortone!
-Tagad Rūbina. -Pareizi. Rūbina.
-Jā. -Piedod, aizmirsu.
Tu apprecējies ar to žīdu hipiju, lai pakaitinātu savus vecākus.
-Viņa saka visu, ko domā. -Ak dievs.
Tas nebija... Es tiešām... Tā es nedarīju. Es tā nedarīju.
Tu vēl aizvien esi vistievākā - kā vienmēr.
Zini, Tanja,
es biju tā, kas viņai iemācīja pirms baleta nodarbības izvemties.
Tolaik mēs visas tā darījām.
-Nē, tas ir briesmīgi. -Tas ir briesmīgi.
-Oho. -Ak dievs.
Es gadiem ilgi nevarēju tikt no tām muļķībām vaļā.
Par laimi, es iepazinos ar satriecošu psihologu.
Ar Salvatoru Amani,
un viņš man atvēra acis.
Tu esi vēl sliktāks par Reiganu. Patiešām.
Zini, viņš gribēja, lai ticam, ka viņš ir karojis,
nevis tikai filmējies filmās par karu.
Mana grāmata nepavisam nav politiska.
Viss ir politisks. Viss.
Kad Reigans lika Nacionālajai gvardei šaut uz amerikāņu studentiem,
tas bija politiski.
Uz pilsoņiem, kas miermīlīgi protestēja pret militāro agresiju Vjetnamā.
Sākas. Atkal iet vaļā Vjetnama!
Tu taču vairs to nedari, ko? Ej pa kluso vemt.
Ko? Ak dievs, protams, ka nedaru.
Tā dara tikai pusaudži.
Un saprotams, ka es neesmu pusaudze. Vairs.
Nē, tu esi veca un joprojām slima.
Ar tevi ir vēl trakāk.
Ziniet, dakteris Amani man palīdzēja saprast, ka ne par ēdienu ir runa.
Runa ir par kontroli.
Par kontroli.
Tas ir fakts. Es tur biju, un tu arī.
Līdz tu pacēli cepuri un aizlaidies,
kamēr mūs sita un arestēja.
Un tomēr tu lūdzies, lai ielūdzam jūs ciemos.
Lūdzās mana sieva.
Tas ir tavs naratīvs, nevis manējais.
Un tas ir tieši tas, par ko es runāju,
ja tā padomā, jo šis ir Denija stāsts.
Es esmu aizrāvusies ar fitnesu. Ar aerobiku. Es vadu nodarbības.
Un tā ir, ziniet, pilnīga atkarība. Labā nozīmē.
Bet tu... Tu vadi nodarbības?
Nu, tā kā... Tas tev ir kā hobijs?
Vai arī, nu, tāds laika kavēšanas veids?
Nē - darbs. Jā, bizness. Es iepazinos ar vienu talantīgu...
Kāpēc es to nezināju?
Nezinu. Varbūt tāpēc, ka nespēj aizvērties un runā tikai par sevi?
Baletā tu vienmēr biji labākā.
Un tad tu baletu pameti, un mēs nesapratām, kāpēc.
Tomēr savi pieņēmumi mums bija.
Jā, es īsti nespēju atcerēties.
Un tā nav tava nolādētā darīšana, govs.
Ak dievs, es... Vai zināt?
-Paskatīšos, kā iet Majai. -Nē, viņai viss ir kārtībā.
Viņa ar mūsu meitenēm skatās
-Disney filmu uz lielā ekrāna. -Tad labi. Jā.
Ak dievs! Atvainojiet.
Tu stulbā draņķe! Izbeidz! Tūlīt pat izbeidz!
Izbeidz!
Izbeidz! Izbeidz! Izbeidz!
Tev to nevajag. Tev to vairs nevajag.
Nolādēts, tu to vari.
Tu zini, ka vari.
Tu to vari.
Nolādēts, tu vari. Tu zini, ka vari.
Tu to vari.
Sveika, mamm!
Tulkojis Imants Pakalnietis