Лишилося п’ять хвилин.
Маємо п’ять хвилин.
Добре.
Ти точно нічого не хочеш перед виходом?
Соку? Фруктів? Чаю?
1986 РІК
Вона йде.
Принести тобі що-небудь? Ти ж головна зірка.
Я можу збігати.
А якщо хочеш у туалет, то краще сходи зараз.
Вибач, лосини знімати не можна.
Так, вона йде. Починаємо.
Просто хочу переконатися, що тобі комфортно.
Не знаю, чи підправляли тобі перед виходом макіяж.
Усі по місцях. Починаємо. Бігом. Ворушіться.
1981 РІК
Ну подивись на себе. Серйозно.
Ти справді думаєш, що зможеш?
Виглядати, як сексі диско-кішечка, у твоєму віці?
Ти цим нікого не надуриш.
Стривай. Це що… Тьху ти. Це що за жартики?
Велетенський прищ просто на лінії усмішки.
Зморшки й прищі.
Ось який сексі-коктейль ти пропонуєш.
Агов. Усе нормально, мала?
Хвилинку.
Добре. Просто ти там засиділась.
Точно все в порядку?
Я сказала, хвилинку.
Якби ж ти відчепився від мене.
Прокляття.
Здайся. До дупи їм твоє лице.
-Уже? -Вибач.
Та ні, не вибачайся. Я просто переживав за тебе. І все.
Я в порядку. Просто живіт скрутило.
Усі пішли, крім Сімон. Вона ще тут.
Я впевнений на всі сто, що вона хоче пожаритись.
Усі попрощалися й пішли, а вона лишилася.
То й я подумав, може, ти хочеш закрити питання?
Не знаю.
Ти казала, що завжди хотіла спробувати.
Казала. Думаю, я казала, що я відкрита для…
-Якщо ти передумала… -Не передумала.
-Я не передумала. -Добре.
Я просто… Думаєш, вона точно хоче?
Так. О, так.
Цілий вечір зі мною фліртувала. Ти ж бачила.
Вона не була моєю студенткою. Вона була на іншому факультеті.
І ми спілкувались далеко від гуртожитку, через два двори.
Тож можна опустити етичні присідання.
І я думав, ти хочеш довести, що можеш…
…після народження дитини.
Але якщо я помиляюся…
-Ні, ти не помиляєшся. -Добре.
Я просто не…
Я просто почуваюся трохи непривабливою. От і все. Почуваюся страшидлом.
Я перед собою не бачу нікого, крім своєї сексуальної дружини.
От що я пропоную.
Я не хочу, щоб ти робила те, що тобі не цілком комфортно.
Але… мала, пам’ятаєш?
Давні часи.
Свобода, яку ми мали, і як добре було. Ми з тобою були проти цілого світу.
Хіба не добре було? Хіба ти не хочеш відчути це знову?
-Хочу. Але то було колись, і я… -Так.
Вона теж молоденька. Та дівчина внизу.
От же ж. Вона навіть не знає, як то було.
І зараз ми можемо їй показати.
Піду поговорю з нею.
Так?
Добре.
-Добре. -Так? Добре.
Господи, вона бездоганна.
Скільки їй, дев’ятнадцять?
Вони щороку молодшають.
А ти ні. Ти старієш і покриваєшся прищами.
Я щось накину. Сподіваюсь, я не…
Та все нормально.
У вас кльові класичні записи.
Люди мого віку, принаймні на цьому культурному пустищі,
й гадки не мають про це звучання, розумієте?
Просто послухайте ці гітари. Вони ж…
Вони як моє сер… серце.
Гей.
Тихо, тихо.
Сонечко, сонечко.
Усе добре.
Дихай. Отак.
Ой горе. Це так соромно.
Та ні.
Ви найкраща.
Ви врятували мені життя.
Не варто про це. Усе добре.
Боже, професору Рубіну так пощастило.
Можеш називати його Денні.
Денні.
Але це… Дивно його так називати.
Денні, зрозуміло, чудовий.
Але ви… така кльова і прониклива.
Ви така красуня! Просто неперевершена.
Якби моя мама була хоч наполовину така ж кльова, як ви, я б…
От чорт. Вибачте. Я не хотіла…
Усе нормально. Я була б доброю мамою.
Це так. Я тобі в матері годжуся.
Краще повернися до головної теми, бабусю.
Та ні. Тобто можливо.
Ви з одного покоління.
Але вона голосувала за Рейґана.
І ви наче застрягли в 60-х роках.
Дякую.
Ні. Я не мала на увазі, що застрягли.
Боже, ненавиджу травку. Я від неї тупію.
-Яке слово я хотіла вжити? -«Походите».
Точно!
Ви походите з інших часів.
І тому ви такі класні, але…
Чому вона й досі базікає?
І тому професор Руб… тобто
-Денні такий… -Денні.
-Неоднозначний? -Його не люблять.
На факультеті.
Професора Рубіна звільняють.
Але є група студентів, принаймні деяких,
кому він усе одно дуже подобається.
Але на факультеті йому вже не раді.
Думаю, тобі краще піти.
А попрощатися з професором Рубіном?
Я попрощаюся за тебе.
Добре.
Сподіваюся, ти любиш смоктати безробітний член.
Ритміка
Сьогодні ти їстимеш здорову їжу.
Відвезеш дітей до школи й підеш на балет.
Відтанцюєш без перерви.
Потім пообідаєш веганською пітою з сусідньої забігайлівки,
без чіпсів та содової.
І, зробивши все це, після вечері
зможеш з’їсти невеличкий шмат фруктового пирога без морозива.
Зі склянкою знежиреного молока.
Усе це не так і важко зробити за умови хоч якоїсь дисципліни.
Не була б ледача, не мусила б таке робити.
Іншим же не потрібна підтримка.
Шейло, алло.
Яку краватку надіти?
На зустріч з проректором.
Думаю, гірчичну.
Вона гарна. Я її купила на похорон твого дядька.
А, так. Того покидька.
А що за зустріч?
Мене запросили.
Мабуть, для якоїсь показухи.
Але ж вони знали, на що йшли, наймаючи мене.
Люблю тебе. Хоч би що сталося.
-Думаєш, станеться щось погане? -Ні.
От сцикло. Скажи йому.
Я думаю, що станеться щось добре.
Відкрилася вакансія зама,
і хоч мене вважають скандалістом…
Пам’ятаєш, що ввечері прийдуть Лоґани?
От лихо. Сьогодні?
Що зготувати? Я думала про пасту з овочевим соусом.
Джек тепер багато подорожує. Паста – трохи провінційно.
А можна приготувати м’ясо по-марокканськи,
яким ти мене годував у відпустці.
Чи зготую щось прикольне.
Я не хочу багато думати про їжу.
Придумай що-небудь.
Щось прикольне, цікаве й не дуже пафосне.
Що скажеш?
Ти якраз і думаєш багато про їжу,
-довбаний мудило. -Ти мені винна ніч.
-Не забудь. -Скажи йому!
Сімон дещо мені вчора розповіла.
Про твою роботу.
Вона на волосині.
Але, думаю, це добре.
Ти ніколи не хотів викладати політісторію. Ти хотів її вершити.
То, може, це твій шанс
зійти з узбіччя і ввійти в гру.
Балотуватися.
Вибач. Просто я…
Я про це вже певний час думала,
і тому це прозвучало так… роздумливо.
Люба, Сімон – динамщиця, вона нічого не знає.
Я пішов.
Зроби їх, мій тигр.
ДИТСАДОК САНДІ ФІТ
Привіт.
Доброго ранку. Я якраз дивилася на хвилі. Пончика?
Ні. Дякую.
Я купую їх для близнюків, а потім сама доїдаю, бо я огидна.
Ти не огидна.
Брехуха. Дивишся ж
на жир, що стирчить з-під її ліфа.
Ти неглибока як дитячий басейн.
Прогуляєшся зі мною навколо нового ТЦ?
-Це цікаво. -Якщо я подужаю три кола,
піду до «Джованні» й візьму собі еспресо.
Не піддавайся.
Вона як той реп’ях. Умовить на якусь дурість.
У мене балет, а то пішла б.
-Балет. -Наступного разу піду.
-Так. -Чудовий ранок.
Співай з нами ранкову пісню.
Юдина мама спекла гарбузовий хліб, він ще теплий.
Не можу. Мушу йти.
Гарбузовий хліб, щоб стати як гарбуз.
Куца, кругла, важка. Ніхто не хоче гарбузового хліба, не хоче тебе.
Перестань!
Що таке, леді?
Там паркуватися не можна.
А вам не можна бути заразою.
Так, довбенику. Ти нарвався.
Вибачте.
Як жалюгідно.
Це що, вираз жалю?
Так і є. Вона вся в глазурі і їй соромно за тебе.
Трохи спізнилася, то й що?
Ну пропустиш розминку.
-Зачинено. -Що? Відколи?
Від цього тижня. Здивовані? Усі інші вже закрилися.
МАЙБУТНІЙ МАГАЗИН «BREAM TEAM»
Солярій, турфірма.
Ебіґейл протрималася найдовше.
-Вони продали студію? -Усі зрештою продають.
Вам потрібен солярій?
Перепрошую, треба казати «хочете». Кому потрібен солярій?
Він каже, що ти бліда, жирна і огидна.
Знову вона. Хто ця противна фарбована блонда?
І чому ти на ній помішана? Та що з тобою таке?
Ну от. Вона помітила, що ти на неї дивишся.
Вона бачить, яке ти ходяче нещастя.
Фрукти та овочі.
Ось чого ти тут, якщо вже пропустила танці, ледача сука.
Як думаєте, скільки потрібно баклажанів на чотири персони?
Які саме персони?
Давні друзі. З району затоки.
Друзі з часів активізму. Тільки тепер він успішний письменник.
І вони вегетаріанці. Як і ми.
Шість.
Смакота.
Хочете скуштувати?
Ти пропустила балет, але можеш пробігтися.
Ще не пізно, якщо ти не застрягнеш.
Упс.
Ница лярва.
Ти сьогодні не ходила, не кажучи про біг чи балет.
Подивись на себе. Бридка. Липка. Можеш і здатися.
…в новому ресторанному дворику
ваша сім’я може скуштувати страви з усього світу.
Скажіть, що ви від Джона Бріма.
Джон Брім. Мудак.
Через тебе я не попала на балет.
Ти нищиш усю нашу громаду.
Наче нам потрібен ще один торговий центр.
ЧИСТИЙ МЕД
Давай. Ти ж хочеш.
Чорт, смачно.
БУРГЕРИ
Ласкаво просимо.
Три чізбургери, три великі картоплі фрі і шоколадний коктейль.
-Прошу. -Дуже дякую.
Гарного дня.
Прошу.
ГАРНОГО ДНЯ!
ЗНАМЕНИТИЙ БУРГЕР
Усе, це востаннє. Досить.
…смак часу Перекус такий смачний
Смак легкий, як і має бути Ви полюбите «Summit»
Після єдиного укусу Через арахіс, вафлі та легкий смак
Батончики «Summit». Вони шоколадні з хрустким…
Завтра я їстиму корисну, здорову їжу.
Знайду новий танцювальний клас. Піду на пляж.
Завтра в мене буде гарний день.
Тату!
Я нафарширувала грибів.
Я не хочу їсти.
Щось питимеш?
Не хочу пити. Не хочу їсти.
Не хочу пити й не хочу жити.
Привіт, тату.
Та привіт. Годиться?
Сонечко. Усе добре. У тата просто поганий…
Не добре, Шейло. Не добре.
Знаєш, як це було?
Це було принизливо.
Я сидів там, наче довбак.
У довбаній краватці. Могла б і попередити мене.
Я ж попередила.
Як подумаю про час і талант, які я змарнував
у тому всраному коледжі.
Про придурків, яким вони дали посади. Навіть голову кафедри.
А мене не призначили на новий термін.
Мені не дали нічого.
Якщо він ніщо, то що тоді ти? Гірше за ніщо, ти…
Я не згодна.
Скажеш зараз, що це мій шанс,
мій політичний фенікс, що має повстати з попелу?
Так.
Ми тут не для того, щоб ти дерся по буржуазній академічній драбині.
Ми сюди перебралися, бо якось їхали узбережжям
і побачили безмежний обрій.
По радіо крутили «The Beach Boys».
Їхню «Wouldn't It Be Nice»?
Так. Так мало бути.
Наш дім.
-Пам’ятаєш? -Авжеж пам’ятаю.
А тепер той жахливий забудовник Джон Брім…
хоче, щоб на нашому узбережжі скрізь були його торгові центри.
І хто його зупинить?
Ні в кого немає твоєї проникливості. Ні в кого немає такого розуму.
У політиці розум більше нікого не цікавить.
У президенти щойно обрали Рональда Рейґана.
Треба знайти десь роботу.
Мені недавно дзвонили з Коледжу Денісона.
-Це в Огайо? -Так.
Огайо. Невдахи не обирають.
Чи як там кажуть? Господи.
Боже. Вони зарано.
-Хто? -Лоґани.
Що? Це сьогодні? Чого ти не сказала?
Сказала. Але він такий занурений у власні…
Начебто казала.
Що я йому скажу?
У нього контракт на книжку, а в мене нічого.
Добре, тоді залишайся тут і відпочинь.
Скажу їм, що тобі недобре.
Ні, ні.
Ти йди по фаршировані гриби. Я відчиню довбані двері.
Я відчиню довбані двері, тату.
Та я приберу.
Ви собі сидіть, кайфуйте,
поки я стирчатиму на кухні з цією сукою.
Він ще нікому не казав, але в нас є новина.
Його позвали на шоу Філа Донаг’ю.
Вдай, що не чула про нього.
Це телевізійне шоу?
Філ, певно, шанувальник його книги.
Наша редакторка така рада, каже, що це збільшить продаж.
Ого.
Річ у тому, що у Джека було…
Не знаю, чи можна назвати це одкровенням.
Свого роду прозріння.
Реальний спосіб щось змінити – це розбагатіти.
Правильно? Тобто стати впливовим, бути почутим.
Та ти що, знущаєшся?
Надзвичайна новина.
Джек, певно, в захваті.
Він нервується.
Він ніколи не виступав на публіці.
От Денні міг завести натовп. Надихав нас.
Усі ті роки в русі активістів.
А як ми злякалися, коли Рейґан виставив проти нас Національну гвардію.
Денні тоді вийшов до нас.
І нагадав, за що ми боролися.
Він заспокоїв нас, підбадьорив.
Пам’ятаєш?
Аякже. Саме тому я в нього й закохалася.
Ми всі в нього закохалися.
Але дістався він тобі.
Денні й досі просять виступати з промовами. Він не Філ Дона-хто, але…
-Г’ю. -Донаг’ю?
-Донаг’ю. -Донаг’ю.
-Так, Донаг’ю. Це відомий… -Донаг’ю.
Він ще може надихнути натовп, коли має такий шанс.
Подивіться на її живіт.
Ти й досі худіша й красивіша, а вона товста.
Хочеш пирога?
Ні, дякую.
Треба якось влазити у весь той одяг, що ми накупили
для шаленого промотуру.
Та ну. У тебе чудовий вигляд.
Ні. Ти не з’їла ні шматочка.
-З’їла. -Не з'їла.
-З’їла. -Ти не їла пирога.
Думаєш, я не бачила?
Мовчки їж пиріг.
-Агов. -Гей.
Ти знала, що в нас тут майбутній член законодавчих зборів штату?
Денні балотуватиметься.
-Це правда. -Платформа в нього теж гарна.
Охорона узбережжя.
Він боротиметься з забудовниками.
Добре придумав. І де це я вже таке чула?
-Це чудово. -Я радий.
Слухайте,
ми хотіли розповісти пізніше, але що ж.
У нас буде дитина.
Дитина.
Вітаємо.
-Це чудо. Випиймо. -Чудесно.
Вона не товста, а вагітна. Ти дурна корова.
Я говорив з Гаузерами,
вони сказали, якщо я візьмуся за цю справу…
вони мене підтримають.
Ого.
Класно ж.
Здається, він набирає вагу.
Я мушу поговорити з його групою.
Струсити порох у порохівниці.
Прекрасно. Я така рада це чути.
Він точно поправився.
Почну виступати.
Улещувати демократичних перців. Хай знають, що я балотуватимуся.
У мене є костюм? І треба написати промову. Чорт.
Є, з похорону твого тата.
Хочеш, щоб я взяв промову з татового похорону?
Я про костюм.
А, так.
Мій похоронний костюм.
Я в ньому поховав і маму, й тата.
Але знаєш що? Та цитата з Шекспіра.
Вона може подіяти.
Не занадто похмуро?
Не думаю.
«В усьому і для всіх він був людина».
Та ні, я про костюм.
Не занадто офіційний?
Чи не здамся я людям якимось…
Ти мене душиш.
…фальшивим?
Хирлявим єврейським позером з Берклі,
який хоче всіх нажучити?
Скажи йому, як він тебе дратує.
Як він їсть.
Його яйця.
Як він пітніє, коли тебе поре.
Думаю, вони побачать, хто ти.
Чоловік з інтелектом і стрижнем.
Природжений лідер.
Знаєш, хто ти?
Ти басова партія.
За мелодією.
Часом тебе не чутно, але ти необхідна.
Розумієш?
Без тебе немає пісні.
Немає нічого.
Знадобляться гроші.
Якщо ми кинемо виклик Бріму та його браткам,
знадобиться принаймні штука для виборів.
Потім можна буде почати збір коштів.
У нас є заощадження. Абсолютно точно.
Нащо ми їх тримаємо?
Ти й не тримаєш.
Ти їх зжер і змив в унітаз, свинота.
Сьогодні сильна розривна течія. Глянь на отого типа.
Як скоро він дізнається, що ти зробила?
-Ти ж утомишся! -П’ять, чотири,
-три… -Паралельно до берега.
…два,
-один. -Аматори.
Я б хотіла перевірити рахунок.
Доню, я тебе поставлю.
Спокійно, спокійно.
Хвилинку.
У нас точно є гроші.
Знаю, що є банкомат.
Але хотілося поговорити з живою людиною.
Я старомодна.
Дякую.
СУМА – 57,13
Наступний, будь ласка.
Перепрошую. А можна копію останніх
транзакцій?
Щось іще? Бо…
Я б хотіла зняти гроші.
Яку суму?
П’ятдесят доларів.
П’ятдесят плюс 50 плюс 50 плюс 50 плюс…
Ти жирна погань! Жирна погань!
Привіт, ти тут? Ти в порядку?
Привіт. Так. Вибач. Я просто не…
-Поснідала. -Не виспалася.
Ясно. Коли Ерні сказав, що Денні просить про підтримку,
я так зраділа.
Хто такий Ерні?
Мій чоловік.
О, так.
Голова Громадського клубу Сан-Дієґо.
Вони там вирішують, хто отримає підтримку на виборах, а хто – ні.
Здається, я тобі казала. Точно казала.
Так. Авжеж.
Але ти не слухала, бо я нудна, товста домогосподарка,
що постійно базікає.
Не кажи так. Ти чудово виглядаєш.
Дякую. Це нова сукня.
Вона така і є. Товста й нудна.
Хто її слухатиме? Хто хотів би жарити?
От куди ти котишся. Отак ти скінчиш.
Вибач. Мушу їхати.
Мамо.
Три чізбургери, три великі картоплі фрі і шоколадний коктейль.
Ще один раз. Ще один круг,
-і ніколи більше. -Дякую.
До біса все.
ВІДКРИТТЯ ВІДЕОСВІТУ
…я засновник «Breem Team Enterprises».
ЧЕРГОВИЙ МАГАЗИН «BREEM TEAM»
Інновації – візитна картка наших об’єктів.
І ніщо так захопливо, так показово не свідчить про майбутнє,
аніж поява Відеосвіту!
Відеокасета дозволяє…
Боже, серйозно? Це дрипаний Джон Брім?
А він гарний.
ТІЛО ВІД БАННІ
Готові?
Праворуч.
Униз. Угору.
Розімніть плечі.
А тепер ґрейпвайн.
І повільні рухи стегнами.
Вперед, назад. Продовжуємо.
Подвійне торкання, біцепси.
Раз, два, три, чотири, п’ять, шість, сім.
Ой, що з нею?
Вона померла?
Покликати охорону, чи як?
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова