- שתי אותי -
הו, כן.
התעוררת.
איפה אני?
שתי את המשקה שלך.
זה טיילר. הוא תכף מסיים.
הוא עורך סרטי גלישה כאלה. לפעמים.
פשוט תשתי, אל תחשבי. מאיפה את?
איך הכנסת אותי הנה? מה...
מה השעה? -אני שואלת את השאלות. מי זה?
"סטודיו סינדי"? "באדי-ביי-דה-ביי"?
מי לעזאזל שלח אותך לרגל אחריי ולגנוב את הצעדים שלי?
אף אחד.
ראיתי אותך עוקבת אחריי במכונית.
זה היה ברים?
את אחת ממרגלות המוסר המורמוניות שלו?
אמרתי לך לשתות את המשקה. סיימי אותו.
מה זה?
לימונדה ורודה ללא סוכר...
וספידים.
איפה המקטרת שלי?
אתה צריך לשים אותה באותו מקום בכל פעם.
אל תעצבני אותי. הייתי ער כל הלילה.
אתם גרים פה, בקניון?
היא נשמעת כמו מרגלת. -אמרתי לך שייתכן שהיא מרגלת.
זה האולפן שלי.
אני עורך סרטי גלישה. לפעמים.
ולפעמים אנחנו עובדים עד מאוחר וישנים פה.
אבל אנחנו לא גרים פה כי זה מנוגד לחוק.
המקטרת מעל הראש שלך.
לפחות מישהו פה מבין.
ועכשיו, אם אין לכן התנגדות,
אני חוזר לעבודה שלי.
לעבודה שלך?
מה זה אמור להביע, לעזאזל?
זה שקנית מצלמת וידאו מזורגגת עם כרטיס האשראי המזורגג שלי
לא הופך אותך לבמאי קולנוע מזורגג.
את יודעת מה? אני לא צריך את החרא הזה. אני לא צריך את החוסר אמון הזה שלך.
אנחנו נצטרך כסף.
שילמתי על מצלמת הווידאו המזורגגת עם הכסף המזורגג...
"עולם הווידאו!"
כסף.
תנו לי אלפייה מיד או שאספר לחברי הטוב ג'ון ברים
שזוג פולשים עושים סרטי פורנו בקניון שלו
והוא יעיף את שניכם בבעיטה.
תביא את פחית הקפה.
את רצינית?
תביא את פחית הקפה.
זה היה אחד החלומות היותר מוזרים שלך.
אם כי רק רגע, למה אני כל כך...
שאני אמות. עשית את זה. חתיכת משוגעת...
"התעופפנו באוויר כציפורים
ושחינו בים כדגים,
אך עדיין לא השלמנו את המשימה הפשוטה,
להלך על פני האדמה כאחים."
מי אמר את זה? מי את חושבת?
לא יודעת.
מרטין לותר קינג הבלתי מעורער. הבן.
כן.
הוא קושר בין זכויות אזרח לזכויות סביבה.
קורא לסוכני הקדמה המדעית והפיתוח הכלכלי
שלא לזנוח את צורכי כדור הארץ השברירי בתוך כך.
לעזאזל! מצאתי.
המרכיב המכריע במצע שלי. זה גאוני, נכון?
כן.
את לא נראית כאילו זה גאוני.
מה? אז כמו מה אני נראית?
כאילו את חושבת שאני מזויף אבל את לא רוצה לפגוע בי.
חומד, בחייך. רק התעוררתי. אני מצטערת.
אני רוצה לנסות דברים
שיכולים להשיג לי את החסות הדפוקה הזאת.
תגיד לי שוב. תגיד לי שוב.
כי לא הקשבת? יופי.
את אפילו לא מקשיבה לי.
איך אני יכול לצפות שמישהו חשוב יקשיב לי, הא?
למה? טוב.
לא התכוונתי ש...
את יודעת למה התכוונתי, טוב?
כן, שאתה אידיוט שלא יודע לבקש עזרה.
לא יודעת, אני חושבת שאתה צריך לפשט את המסר.
לחשוב על משהו...
טיפשי וקליט?
להמציא איזו סיסמה, הא? "אני אוהב את אייק".
"לדני יש אחלה ישבני".
לא יודע, אולי את צודקת.
עברו שבע שנים מאז התעוררתי ביום שני
בלי שיש לי כיתה ללמד או שיעור להכין ו...
אני חייב לומר, החופש הזה, הוא...
הוא משחרר. כנראה.
מה איתך? איך נראה היום שלך?
את מסיעה לגן, ומה קורה אחר כך?
מי ישמע, אולי יש לך משהו חשוב לעשות.
כי חשבתי שאולי...
אולי אני אצטרף אלייך.
נוכל להמשיך לדבר ואולי נוכל לעשות איזה סיעור מוחות.
מאיה! ארוחת בוקר!
את יודעת, רק שנינו.
כדאי שתחשבי על משהו.
הוא לא יכול להיצמד אלייך כל היום.
מותק.
אני חושבת... אתה בטח נורא תשתעמם.
אני סתם עושה דברים של עקרות בית.
מה? איזה שטויות.
אני רוצה לדעת מה את עושה כשאני בעבודה.
יש איזה שרברב חתיך שבא להעניק לך שירות?
קדימה, תגידי לו שאת מזדיינת עם שרברב.
זה עדיף על מה שאת באמת עושה. פחות מגעיל.
היום אני בא איתך, טוב?
אני רוצה להיות חמאת הבוטנים בכריך שלך.
אחלה.
- רגליים בחול גן ילדים -
- בנק החוף -
אולי תחכה כאן? אני לא אתעכב.
בסדר.
תשע מאות תשעים וחמש, אלף.
טוב. רק אבקש מהאחראי שיבוא ויבצע רישום.
סליחה?
כל הפקדת מזומן בסכום שמעל אלף דולר צריכה להיות מתועדת.
זה עניין פורמלי בלבד.
הבת-אלף הזאת עלתה עלייך.
תוכלי ליהנות מעוגיות שיבולת השועל הטריות שלנו בזמן ההמתנה.
מפטמים אותך לפני השחיטה.
האמת היא...
שכחתי שיש לי תור לרופא,
אז... אני אחזור.
תודה.
אני לא יודע אם אתן יודעות,
אבל "בוריטו" פירושו "חמור קטן".
כנראה מפני שכמו חמור, הוא יכול לשאת הרבה מזון.
וזה עזר לאחינו, שכירי היום.
כך הם יכלו לעבוד שעות בלי שום...
היי.
תתחפפו, שרמוטות.
אתה מוכן, מותק?
טוב. להתראות, בנות.
מה שתגיד.
את נוהגת? טוב. כן.
אז... לאן נוסעים ביום ההרפתקני הזה שלך?
אני צריכה להגיע לשיעור בלט.
את צריכה?
אם אני רוצה להיפטר ממך.
אני רוצה. ככה אני שומרת על הגזרה.
אני אוריד אותך קודם בבית.
זאת ההזדמנות שלך להשיג את מה שאת רוצה. אל תפשלי.
היי.
מה המצב?
היא בסדר.
מה המצב? -היא בסדר.
הם חושבים שאת בסדר, אז פשוט תשמרי על קור רוח.
אל תחשפי את הקלפים שלך, טומטומית. את צריכה את הבחור הזה.
יש גלים טובים היום?
אולי תגידי למה באת הנה לעזאזל?
ניסיון קליעה והחטאה, שמיינל'ה.
אני... -תקשיבי, אנחנו עובדים ממש קשה.
כלומר, כרגע לא כי אני גולש,
אבל כשאני לא גולש, אני קורע את התחת.
אז אם את רק מתכוונת להמשיך לקחת מאיתנו דברים...
אני רוצה לחזור לשיעור של באני.
אין שום דבר שדומה לזה.
ומה שהיא עושה, זה מיוחד.
וזה נתן לי להרגיש...
חזקה.
ואני רוצה להמשיך להרגיש...
ככה.
אחי, ברצינות?
כל עוד אפשר.
למה הוא מתכוון, כל עוד אפשר?
כאילו שאת לא יודעת.
חברך ברים עומד לחפור את שפך הנהר,
לשנות את הצורה של כל האתר הזה,
להרוס לנו את סיבת קיומנו. כלומר, את הגל הזה.
אנשים חושבים שהגלים הקטלניים האלה הם איזו טעות של אלוהים או משהו.
באמת? הם מערכת שברירית של גורמים גיאולוגיים וימיים.
אתה משחק עם אחד מהם, הכול נהרס.
בכל אופן.
בכל הנוגע לחזרה שלך לשיעור של באני...
אני לא ממש רואה את זה בעננים.
התכוונת בקלפים?
התכוונתי למה שאמרתי.
נתראה בסיבוב.
אתה בטוח שהוא אמר לבוא בלבוש יומיומי?
אני לא יודע מה הוא אמר.
שאלתי אותך
ואמרת שהוא הזמין אותך למפגש אצלו בבית,
וכששאלתי אם זה בלבוש יומיומי... -למי אכפת לעזאזל?
אני מצטער. אני נורא לחוץ כרגע.
אני ממש זקוק לחסות הזאת.
אז למי אכפת איך את נראית? את נראית נפלא. אוקיי?
לכל הרוחות, מה זה הבית הגדול הזה? זה כמו בית מלון.
היי! עשיתם את זה. -היי.
היי. -כן.
ברוכים הבאים למעוננו הבלתי צנוע עד גועל.
תודה. -לא ייאמן, לא ייאמן. כן.
ארני האוזר. נעים מאוד.
אני מקיש מרפקים. חולה היגיינה.
כן, סליחה. זאת אשתי, שילה, וזאת הבת שלנו, מאיה.
היי, מאיה. שלום לך. -היי.
תכירו בבקשה את אשתי, גרטה.
גרטה-גרט-גרטי!
אנחנו מכירות מהגן של הילדים.
כן, שיגעון!
אז גם את התגייסת לצבא המתנדבות של גרטה?
לא, לרוב היא רק מביאה את הבת שלה ומסתלקת.
אה. אוקיי.
אתם אוהבים מרגריטות? -אני כן.
אשתי מכינה אותן כמו שצריך. אולי תבוא איתי?
לך תשתה מרגריטה. -להתראות.
ממש לא ידעתי... -שאנחנו כאלה עשירים?
כן. זה פסיכי. אני יודעת.
כן, וגם מי זה בעלך.
אמרתי לך.
ואמרתי לך שוב כי לא הקשבת בפעם הראשונה.
וגם לא בפעם השנייה, כנראה.
פינקי רעבה. היא רוצה לאכול.
אני חושבת שכל הילדים בחדר הטלוויזיה.
את רוצה לקחת אוכל ולתת לפינקי שם?
כן. -טוב. אז קדימה, בואי.
תודה רבה. -אין בעד מה.
לפני שנים רבות חיו שני ילדים בלב היער.
לילד קראו הנזל.
אני הנזל.
ולילדה קראו גרטל. -אני גרטל.
אלוהים, הבית הזה ענק.
מי צריך בית כזה גדול?
מישהי עם תחת כזה גדול.
אוי, לא. נתפסת.
עכשיו את צריכה להיות נחמדה אל השתיינית הרכלנית הזאת...
חתיכת חדר יש לכם שם.
אף פעם לא ראיתי טלוויזיה כזאת גדולה. זה כמו בדרייב-אין.
זה ארני. הוא חייב לקנות את הדגם החדש ביותר של כל דבר.
אם זה הכי גדול, ארני חייב לקנות את זה.
אני עדיין מנסה לשכנע את סטיבן לקנות לי תנור מיקרוגל.
הוא חושב שזה מסרטן.
אנחנו משתמשים בשלנו להכנת פופקורן.
בלי שמן, בלי בלגן. -נחמד מאוד.
אם אוכל להכין נקניקיות בעשר שניות, אני מוכנה להסתכן בקצת סרטן.
למה שירשו להכניס אותם הביתה אם הם לא בטוחים?
חוץ מתאוות בצע של תאגידים וחוסר כשירות של הממשלה?
בגלל זה את צריכה לשמור את מחשבותייך לעצמך, פסיכית.
עברתם הנה מברקלי, נכון?
כן.
בלי שמן, בלי בלגן.
בלי שמן.
אוי ואבוי. הוא כישלון יותר גדול ממך.
סליחה.
אף אחד לא אמר שלא היית מספיק טוב.
זה היה המסר, שילה. ברור וצלול.
"תארוז, היפי יהודי מטומטם. תארוז את חפציך ותסתלק."
ועכשיו, אני צריך להתמודד עם החארות האלה בבית הדיקן מחר.
מה אני אגיד?
עוד מעט הצ'קים יפסיקו להגיע.
ועד מתי נוכל לחיות על החסכונות, הא?
איזה חסכונות? אין כלום.
הלו! זאת לא שאלה רטורית.
זה בסדר. אני רק צריכה לבדוק את הספרים ולעשות קצת חישובים.
לא נכון, אין כלום. את שקרנית. כלום.
אתה מוכן בבקשה להגיד לי מה ארני אמר?
כן, כדי שאוכל לחוות את ההשפלה מחדש? נהדר.
לא. כדי שאדע ואוכל לעזור.
טוב, הוא אמר שהוא לא חושב שאני בנוי לתפקיד.
למעשה, נראה לו שמתאים לי יותר לעבוד מאחורי הקלעים או לבנות אסטרטגיות.
אתה יודע מה? הוא רק זקוק לקצת שכנוע. זה הכול.
למה להזמין אותי לשם אם אתה רק מתכוון לדחות אותי?
משהו השתנה. משהו קרה.
מה שקרה זה אתה, חתיכת דפקט.
ואת יודעת מה? אנחנו נעשה פה כמה שינויים.
בלי הוצאות מיותרות, בלי בלט. עד שאמצא פתרון לבעיה, בסדר?
אני חושב שנוציא את מאיה מגן הילדים הזה.
הוא יקר, נכון?
לא, האמת היא שלא. זה קואופרטיב.
זה בטוח עולה משהו, שילה.
אנחנו צריכים לעשות משהו.
וכשהוא אומר "אנחנו", הוא מתכוון אלייך.
הגיע הזמן לסדר את הבלגן הזה.
בוקר טוב לכולם.
בוקר טוב. הכול בסדר עם מאיה?
כן.
באתי להתנדב.
ברוכה הבאה. כל המרבה הרי זה משובח.
גרטה מארגנת את המשימות של הקואופרטיב.
בוקר טוב.
רציתי לתרום את חלקי.
כן. בסדר.
תוכלי לעזור בארגז החול.
לגרוף גללי דביבונים.
זה נשמע...
מעניש. עוין. -טוב.
הלן עוד לא הגיעה, אז אפשר לדחוף אותה לתורנות גללים.
ואת תוכלי לעזור לי במעגל השירה. -בסדר.
ואחר כך נוכל ללכת לאכול ארוחת בוקר או משהו.
מעולה.
מעגל שירה! -טוב.
אולי היום נשיר "אני אוהב את גופי"?
נהדר.
"אני אוהב את... -כפות הרגליים!
הו, כן, אוהב
אוהב את הדברים המגניבים שהן עושות..."
זה מה שהם עושים כל היום? אלוהים אדירים.
"אני אציג אותן ואטפח אותן
ואתן לכל העולם להכיר אותן
כי הן חלק ממני וממך
אני אוהב את...
וגינה!
הו, כן, אוהב
אוהב את הדברים המגניבים שהיא עושה..."
זה הבן שלי.
"אני אציג אותה ואטפח אותה
ואתן לכל העולם להכיר אותה..."
כשהכרתי את ארני, הוא היה סתם מהנדס.
וכולם היו נרדמים כשהיה אומר מה הוא עושה.
הם היו אומרים, "תרכובות פוליאוריתן?"
כאילו, "מה זה? איזה שעמום."
בכל אופן, משום מה היה לו שכל לרשום פטנט על הטכנולוגיה.
את לא נוגעת במאפה הקינמון הזה.
אני באמת לא חושבת שהיה לו שמץ של מושג
כמה יישומים יהיו לזה.
כמו בתחום החלל וגלגלים לסקייטבורד.
עכשיו כולם חושבים שהוא נורא מעניין, נכון?
בעל השפעה. אבל זה מצחיק. בשבילי הוא אותו ארני שהיה תמיד.
הוא מזכיר לי מאוד את דני.
גם הוא טיפוס שממציא דברים.
בפעם הראשונה שנפגשנו הוא עמד על ארגז חלב עם מגאפון.
את חייבת לקחת ביס אחד.
הדוכן הזה יותר טוב מכל מאפייה שאי פעם ביקרתי בה.
לא, תודה.
ברצינות, זה הכי טוב שאכלתי בחיים.
אל תיתני לה לבלבל אותך.
אני יודעת שדני מעריץ את בעלך נורא,
במיוחד לאור העובדה שההצלחה לא שינתה את עמדותיו הפוליטיות.
ביס אחד.
את לא תתחרטי.
את כבר עכשיו מתחרטת. אבל איזו ברירה יש לך?
היא לא תרפה ממך עד שתאכלי את זה.
לעזאזל! זה טוב.
האישה הזאת מבינה במאפים. ייאמר לזכותה.
הלוואי שיכולתי לעזור לך עם החסות של ארני,
אבל הוא לא מקשיב לאף מילה שלי.
אבל אנחנו עובדים על זה, בטיפול.
בכל אופן, אני מקווה שלא בגלל זה את נחמדה אליי.
המתחיל במצווה אומרים לו גמור.
עכשיו תזיזי את התחת השמן שלך לשיעור לפני שתתפוצצי.
צעד שיכול ימינה!
וברכיים.
מחיאה. מחיאה.
ברכיים למעלה!
ומחיאה.
ברכיים למעלה! אני רוצה לשמוע אתכן.
אני מצטערת, הכיתה מלאה.
נראה לי שיש הרבה מקום כאן מאחור.
אנחנו בתפוסה מלאה. ואם אני חורגת אני עלולה להסתבך.
ואם אני מסתבכת מעיפים אותי מכאן.
מישהי רוצה שיעיפו אותי מכאן?
לא.
אז לצערי את צריכה ללכת.
שילה.
שיל.
שילה. נכון, שילה?
כן, כן. -כן.
כן, היא נתנה לי השראה. -כן.
אתה מבין?
הגיע הזמן לצאת לעולם האמיתי.
לעשות היסטוריה פוליטית במקום רק ללמד אותה.
טוב, אני חושבת שסיכמנו שזה יהיה הצעד הבא.
אני שמח בשבילך.
תמיד ידעת לרתק קהל.
וככה כבר לא תהיה בלחץ לפרסם מאמרים.
איך מתקדם גיוס התרומות?
הרי זאת המשימה המרכזית.
נכון, וזה מתקדם יפה מאוד. רק התחלנו, אבל כן, נהדר.
חטיף גבינה? -כן, תודה רבה.
אני לא עומד בזה.
סימון, מאלצים אותך למלצר באירועי הפקולטה?
כן. זאת עבודת הסטודנטים שלי.
בשנה שעברה הופקדתי על ניקוי המדשאות, אז...
חטיף גבינה?
לא, תודה.
טוב לראות אותך.
אני מקווה שתניחי את המגש בקרוב. אולי תצליחי לקרוא משהו.
תודה, דני. כן.
וגם לך, שילה.
אתם נראים נהדר, כמו תמיד.
לא נכון, את נראית כמו בת ים שנפלטה לחוף.
מה חשבת לעצמך? פאייטים במקום כזה?
עבודת סטודנטים?
במחלקה שמוקדשת לחקר מבנה המעמדות ועוולות היסטוריות,
הסטודנטים העניים נידונו להיכשל
בעוד הצעירים המיוחסים יכולים להעביר את ההנגאובר בשינה כל אחר הצהריים?
לשכור מורים פרטיים? -והנה הוא מתחיל.
סליחה, אני הולכת לשירותים.
כן.
אתה יודע שזה קשקוש, נכון?
סליחה.
שילה.
היי, פרופ' מנדלסון.
מצטערת, לא הייתי בטוחה שזאת את.
לא, זה נראה כאילו את בורחת ממני.
לא שתהיי האישה הראשונה שעשתה את זה.
כן, זאת בדיחה של לסביות.
אנחנו מתבדחות, בניגוד לדעה הרווחת.
את יודעת, למרות פרישתו של דני,
אם אי פעם תחליטי לסיים את התואר השני שלך,
אני חושבת שנוכל למצוא פתרון.
זה כל כך נחמד מצדך.
התינוקת עדיין זקוקה להמון השגחה...
איזו מהן?
אני כנראה לא צריכה להגיד את זה,
אבל שתיתי כבר שתי כוסות יין, אז...
הנה אני אומרת.
זה ממש הורג אותי
שאת מוכנה לוותר על עתידך האקדמי
למען הטמבל הקשקשן הזה.
היה לך כל כך הרבה פוטנציאל, כל כך הרבה מה להציע.
זה כל כך נחמד מצדך, פרופ' מנדלסון...
לא, חרא על זה.
לאף אחד פה לא אכפת מלימודי נשים,
ואני צריכה להילחם על כל סנט שזורקים לי.
בינתיים, בחוג למדע המדינה טובעים במשאבים, ואני...
החטיפים האלה מדהימים ומגוחכים ואני לא יכולה לסרב.
ברור שהיא לא יכולה. היא לא שולטת בעצמה בכלל.
היא לסבית זקנה ובודדה בלי טיפת כבוד עצמי.
אני רק הולכת לשירותים.
לא שאת יותר טובה ממנה. הכיוון שתפסת היום.
מאפים עם זיגוג קרם? תוותרי. עדיף שתוותרי וזהו.
חטיף גבינה? -לא!
פעם היית בן אדם חשוב, בעל משמעות.
עכשיו את סתם זקנה מפורכסת, מוגזמת,
עליבות מהלכת עם פרצוף צנע שנשואה לגבר שכולם שכחו ממנו.
- דרך צלחה, דני -
שיחקת אותה.
את צריכה ללכת.
זהו. סיימת עם זה.
זאת הפעם האחרונה, האחרונה בהחלט.
ועכשיו את יודעת מה לעשות.
את יודעת בדיוק מה לעשות.
שלום! יש שם מישהו?
אני כבר יוצאת.
את תעזרי לו לנצח במשימה הזאת. את תצילי את הגל.
"יש רק דבר אחד שחזק יותר מאיתנו.
לא, זה לא רייגן ומחרחרי המלחמה שלו, או ברים והדחפורים שלו.
זה האוקיינוס."
"חזק ככל שיהיה, הוא גם שברירי.
זוהי חובתנו, ייעודנו כתושבי קליפורניה,
שנהנים וחוגגים את קו החוף היפהפה הזה,
להגן עליו."
אני דני רובין, ואני מתמודד בבחירות לבית המחוקקים המדינתי.
- להציל את הגל -
זאת אשתי המקסימה שילה, ובתנו מאיה.
נשמח מאוד לקבל את תמיכתכם.
כי בעזרתכם נוכל להציל את הגל שלנו.
להציל את הגל! להציל את הגל!
רוצה להגיד לילה טוב לאבא?
כדי להכניס את זה ל...
כן, בחיי. נהדר. זה כל כך יפה.
זה היה מאבק. זה היה מאבק.
אני באמת החתמתי המון סטודנטים...
אני עייפה.
בסדר. בסדר.
ברור שתחטפי בעיטה בכוס.
מה שונה היום מאתמול?
אז מה דעתך?
אהבתי מה שיש לו להגיד.
אבל אני לא יודע.
זה מה שפוליטיקאים עושים. אומרים כל מיני דברים.
מה אם הייתי מסדרת לך עבודה אצלו?
לערוך סרט.
לתמוך בקמפיין שלו במקום לעשות מה שאתה עושה.
מה הקטע שלך לעזאזל?
רגע אחד את עובדת עם ברים,
ופתאום את עובדת נגדו.
כאילו, בצד של מי את?
זה מבלבל לאללה.
זה כמו "ורטיגו".
הסרט.
אני בצד שלי.
סבבה.
אז אני מקבל עבודת עריכה.
מה את מקבלת?
בסדר. אבל היא עומדת שם, ליד המאוורר.
סליחה.
אוקיי, שפנפנות, קדימה לעבודה!
ונתחיל בצד ימין!
ואחת-שתיים, שלוש-ארבע, חמש-שש...
בואו נעשה את זה!
תרגום: מרב שמבן