Šis ir stāsts par kontroli
Jo kontrole ir galvenais
Un man tās ir daudz
KOPĀ SPĒKS
Kad man mēģina iestāstīt, ka tas ir domāts, lai tiktu pie slaida auguma,
es viņiem stāstu to, ko dzirdu no jums,
franšīzes īpašniecēm visā valstī.
Apsveicu, Taskalūsa!
Ka jums vakarā vairs nav bail aiziet līdz mašīnai.
- Jums nevajag piparu gāzi... - Un ka jums nav jānēsā līdzi piparu gāze,
jo jūs nesat sevi ar pārliecību.
Neviens jūs neaiztiks. Vai man taisnība?
Kopā spēks.
Ka jūs vairs nedarāt pāri savam ķermenim
- ar tabletēm un stingrām diētām... - Aiziet!
...un esat sākušas par to rūpēties ar kustībām un intuitīvo ēšanu.
Apsveicu, Tampa!
- Ka savs bizness... - Trentona!
...jums deva iespēju pamest varmācīgas attiecības.
Talsa!
Katras Kopā spēks franšīzes pamatā ir princips: īpašniece ir sieviete.
Finansiāla neatkarība.
Spēks.
Jā! Kopā spēks!
Tā neaudzē muskuļus vien.
Tā veido kopienu. Dod iespēju vadīt, nevis sekot.
Mācīt, dalīties, augt, gūt pašapziņu,
drosmi, uzņemties saistības,
pašai kļūt par noteicēju, pašai veidot savu likteni.
Kontrolēt.
Kundze.
- Paldies. - Lūdzu.
- Vai pagriezīsiet klusāk, lūdzu? - Protams.
Nekas.
Tam nav jābūt nekam nozīmīgam. Tikai vienu sīkumu. Kaut ko jaunu.
Nē.
Labi. Nu tad es pirmā.
Šodien es uzzināju, ka brūci var sadziedēt ar savu pienu.
Jā, dīvaini, ne?
Bet padomā: tavs ķermenis spēj radīt ko tādu, kas ir gan zāles, gan ēdiens.
Nē? Labi, mīlulīt. Arlabunakti.
- Arlabunakti. - Mīlu tevi.
- Mīlu tevi. Arlabunakti. - Lai tev labs miedziņš.
Labi smaržo.
Manas grilēšanas prasmes ir nedaudz ierūsējušas.
Bet paskatīsimies, kas ir sanācis.
Negribas jau sevi slavēt, bet šis ir izcepts nevainojami.
Cik gards! Paldies.
- Sveicu tevi mājās. - Ir jauki te būt kopā ar tevi.
Labs. Man garšo.
To kāds dāvināja. Biznesa paziņa.
Prieks skatīties, kā tev garšo.
Viena no daudzajām baudām, ko man esi devusi.
Maja noteikti priecājas, ka esi atgriezusies.
Tomēr vienmēr mazāk, nekā iedomājos, kad sēžu Sinsinati lidostā.
Taču es nevaru sūdzēties.
Viņa ir saradusi ar Moniku. Un tas ir labi.
Pēc tevis ilgojās. Tici man.
Nu, tu visu šo laiku biji Sinsinati?
Varbūt Talsā?
Man tās visas sāk pārklāties.
Patīkams pienākums, bet...
Tomēr pienākums.
Es gribu ar komandu parunāt par... pārmaiņām.
Dažos braucienos sūtīt kādu citu.
Tu taču tagad negribi pieklust, ko?
Kad esi tik tuvu kalna virsotnei.
Varbūt man ir vēl citi kalni, zini? Citas prioritātes. Maja.
Darbs ar fondu - tas ir tikko sācies.
Šis ir tavs labākais ienākumu laiks.
Padomā, cik daudz laba tu varēsi darīt vēlāk, ja tagad vairosi bagātību.
Man ir jādomā par savu veselību, savu nerimstošo atlabšanu.
Mentālo. Fizisko.
Protams.
Tev par sevi ir jārūpējas.
Bet...
vai tu ar fondu daļēji neatbalsti savu bijušo vīru?
Jā. Denijs saņēma mūsu stipendiju par darbu vides jomā.
Tas ir saistīts ar mūsu misiju.
Protams, tas nav vienīgais, ko mēs darām.
Piedod. Ekoloģija tiek balstīta uz nepatiesiem pamatiem.
Atturēt cilvēku no dabas iznīcināšanas,
- ja daba pati... - Bet...
...ir vardarbīga un destruktīva.
Kas tas bija?
Iedomāties, ka kāds cilvēks var to apturēt, ir vienkārši...
Tu nedzirdēji? Izklausās, ka tur kāds ir.
Droši vien okeāna vējiņš. Es varu apskatīties.
Nē, nekas. Es lieliski varu paskatīties pati.
Paldies. Tu pasēdi. Izbaudi.
Tev bija taisnība. Tur neviena nav.
Labrīt, draugi, ienaidnieki un visi pārējie.
Ja esat pamodušies un dzīvi un klausāties manu balsi,
es jūs sveicinu.
Mēs esam Brīvie viļņi -
Sandjego pēdējais radikāli progresīvās runas bastions KSAY -
K-S-A-Y. Es esmu Denijs Rūbins, raidījuma vadītājs.
Un kopā ar mani, kā vienmēr, mūsu Versaļas cienīgajā studijā
ir mans mīļais draugs, mans ieroču biedrs,
daudzējādā ziņā - mana mūža mīlestība...
Jēziņ, ar katru nedēļu tu runā aizvien garāk.
Tu arī kļūsti garāks un...
Neiespējami. Kopš piektās klases mans augums ir 193.
- Tā nevar būt tiesa. - Nē. Skolas autobuss man bija par mazu.
Manis dēļ tam izzāģēja visu pirmo rindu. Jā.
Droši vien. Klausītāji, tas ir Džerijs Goldmens.
Džerij, vai pastāstīsim cilvēkiem,
kas mums šīs nedēļas raidījumam sagatavots?
Kā parasti, man nav ne jausmas, ko mēs darām.
Ideāli. Vēl labāk.
Nu tad sākam.
Šodien mēs iedziļināsimies slimajā,
- perversajā Amerikas mīlas romānā... - Jā.
...ar fosilo kurināmo, kas saindē mūsu planētu.
Un vēl mēs apspriedīsim radikālas
jaunas idejas par alternatīvo degvielu no atjaunojamiem resursiem.
Cepamā eļļa!
Nu kurš varēja iedomāties, ka cepamā eļļa glābs mūsu ādu!
Līdz tam mēs nonāksim, Džer. Dod mirkli laika.
Mēs atskaņosim
interviju, kurā intervējām jaunu sievieti, kuru esmu labi iepazinis
- pēdējo gadu laikā. - Jā.
Un viņa mani ir aizrāvusi
ar jaunu domāšanu par nākotni un to, kur ņemt enerģiju mūsu mašīnām un dzīvei.
Mēs ar to gatavojām ceptu vistu.
Ceptus kartupeļus, frī kartupeļus...
- Nu vai nav brīnums? - Džerij!
Vienkārši man ir prieks te atrasties. Darīt to kopā ar tevi.
Jā. Un mēs runāsim par to un daudz ko citu,
kad būsim pateikuši paldies mūsu atbalstītājiem.
- Nē. - Mūsu darbs Brīvajos viļņos
kļuvis iespējams, pateicoties dāsnajam atbalstam no Kopā...
No fonda Kopā spēks.
Tā ir bezpeļņas organizācija, kuras mērķis ir atbalstīt cen...
atbalstīt centienus padarīt pasauli veselīgāku,
laipnāku un taisnīgāku.
Visa Brīvo viļņu komanda ir pateicīga par viņu atbalstu.
- Kas, pie velna, vecīt? - Pats pie velna!
- Kas ir ar tevi? - Mēs to darām katru nedēļu.
- Tava bijusī sieva... - Es piesaku raidījumu.
- ...riņķo ap mums kā tāds velns. - Es piesaku raidījumu.
- Tu saproti... - Pieci, seši, septiņi, astoņi!
Tā, gatavojamies apļot!
Un viens! Līdz galam.
Trāpiet sienām. Jā! Seši, septiņi un... Pa kreisi.
Atvainojiet!
Tur aizmugurē ir grūtības?
Gan uzķeršu.
Ir vieglāk, ja ierodas laikus.
Jā.
Septiņi, astoņi. Un viens, divi.
Purinām plecus.
Un purinām! Aiziet!
Sākam no sākuma. Viens.
Labāk! Piespiediet sevi vairāk! Jā!
Paskat! Tu ierodies manā nodarbībā bez brīdinājuma.
Man bija viegls rīts.
Ei, tu negribi iedzert kafiju pirms dienas darbiem, ko?
Ak, mans dievs! Gribētos gan, bet man ir... Kas man ir?
Juristi 10.00, nodokļu ļaudis 11.00.
Es cerēju, ka atradīsim kādu... Nekas.
Tas bija muļķīgi. Vienkārši parunāties bez komandas.
Es to ļoti gribētu. Ieplānosim maltīti!
Mums jānosvin liels pagrieziena punkts. Kopš šīs nedēļas
Kopā spēks ir oficiāli ieguvusi visus 50 štatus.
Un es tikko nepasmaidot pateicu "ieguvusi".
Nu re, mēs visi augam.
Domājām, ka paspējām, bet bija parādījušās arī neīstās franšīzes
un prečzīmes tiesību pārkāpēji, bet mēs tikām galā.
- Nu tā, paskatīsimies. Vakariņas šonedēļ... - Kā mēs tikām galā?
- Ko? - Ar neīstajām franšīzēm.
To dara juristi.
Labāk detaļās neiedziļināties. Viņi var būt... efektīvi.
Labi, tātad vakariņas. Būsim tikai mēs, vai tas būs pāru pasākums, vai...
Izstāstīsi, ar ko tu satiecies?
Tu esi ļoti izvairīga. Uz ko tev ir visas tiesības.
Tas nav nekas nopietns.
Izklaide bez saistībām. Tikai nesaki, ka ar Deniju!
- Nesaki, ka ar Deniju! - Tas nav Denijs.
Tad es par tevi priecājos.
Grēta?
Man nepatīk, ka lietas kārto juristi.
Man nepatīk tā sajūta.
Kāda ir alternatīva?
Nezinu. Likt viņus mierā.
Viņi tevi apzog.
Es arī zagu. Pašā sākumā.
Es runāju par aerobikas atklāšanu
kā par Kolumbu un Amerikas atklāšanu.
Nu jau Kolumbs nav atklājis Ameriku?
Tā tur jau bija.
Viņš tikai to piesavinājās. Izmantoja.
Viņš to iekaroja.
Mēs par saviem panākumiem neatvainojamies. Mēs tos svinam.
Bet kāda cena jāmaksā pārējiem?
Šī uzņēmuma panākumi ir tikai tavi.
Ideja par valsts mērogu ir tava.
Stāsts par pārvērtībām ir tavs.
Es to tiešām padarīju par savu. Taču...
Taču es negribu, lai kāds cits tiek iekarots, uzveikts.
Paskaties uz mani.
Tu nevienam neko neesi parādā.
Tev taisnība.
- Es to izveidoju. - Tu to izveidoji.
Tu izveidoji to visu.
Šī skaistā māja - tas viss ir tikai tevis dēļ.
Bet vai tas nozīmē...
ka man ir jābūt vienai?
- Tu neesi viena. - Bet es runāju ar tukšu gaisu.
Es savu māju piepildu ar neizdevušos attiecību rēgu.
Nē. Ārā kāds ir.
Ei!
Te kāds ir?
Vai te kāds ir?
Man tas nepatīk.
FONDS KOPĀ SPĒKS
Nē, man tas nepatīk it nemaz.
Varbūt man atnākt ar savu beisbola nūju?
Tā izveido perimetru. Tā...
Man ir signalizācija.
Es nebaidos. Man drīzāk gribas zināt.
Nu kurš nāktu nomainīt podu, ko pats saplēsis?
Pasaulē ir daudz ķerto, un tu tagad esi bagāta un slavena.
- Es varu būt klāt uzreiz pēc darba. - Paldies, es tikšu galā pati. Tiešām.
Es tikai... Es sāku dzīvot pie pludmales privātuma dēļ.
Lai es varētu skatīties uz okeānu un zināt, ka neviens neskatīsies pretī.
Bet tā īsti nav sanācis.
Pat tad, kad esmu viena, es...
Tu joprojām esi tepat.
Un okeāns ir kā pasaules lielākais spogulis.
Nu, kurai šodien jāstāsta?
Tai, kuru no grupas visvairāk neciešu. Man.
- Man tikko apritēja gads. - Herieta, tās ir lieliskas ziņas!
Tad nu gan.
Es 30 gadus izniekoju rijot. Tagad svinēšu vienu, kad neriju?
Jā! Un mēs visas to svinēsim kopā ar tevi.
Es tiešām ar tevi lepojos.
Es ar tevi arī.
Ka tu mums dod vietu, lai mēs varam tikties īstajā pasaulē.
- Un beidzot pieklājīgus sūda krēslus! - Beidz. Tie ir nieki.
Tos es norakstīju nodokļos.
Beidz! Ja man būs jāpacieš, ka par mani priecājas, tad tev arī!
- Izveidoju perimetru. Jā. - Es droši vien varētu ie...
- ielauzties, ja vajadzētu. - Jā, zinu.
Ei!
Ei, es zinu, ka tur kāds ir.
Tāpēc vienkārši... labāk nāc ārā, jo es te stāvēšu, līdz tu izlīdīsi!
Tailer?
Čau, Šīla.
Man izsekošanas nepadodas.
Tu mani nobiedēji - sākumā.
- Nopietni? - Jā.
Piedod.
Gribi izstāstīt, ko te dari?
Jā.
Tikai es neesmu baigi pārliecināts.
Es zinu, ka uz tevi ļoti dusmojos, bet tas arī man nepadodas,
jo tas, kas notika ar mani un Baniju, lielākoties bija tava vaina.
Tas tev man būs jāizskaidro.
Nu, mums gāja labi.
Mēs atgriezāmies Štatos. Viņai atkal bija nodarbības.
Viņai patīk trenēt. Tad viņa atdzīvojas.
- Un tad tu mums uzrīdīji savus juristus. - Es par to neko nezinu.
Jocīgi, jo viņi teica, ka nāk pa taisno no Šīlas D. Rūbinas uzņēmuma.
Pārtraukt pretlikumīgu darbību.
Banija gribēja cīnīties, bet es teicu - kāda jēga?
Un tad viņa baigi aizsvilās.
Viņa mani aizvainoja nu baigi drausmīgi.
Un tad aizbrauca uz Meksiku. Domāju - lai tev atspēlētos.
Ne jau kaut ko spēlēt, bet, nu, atspēlēties.
Nu, atriebties.
Kā, aizbraucot uz Meksiku, var man atspēlēties?
Nezinu. Tas tev laikam būs jāprasa tam lielveikala džekam.
Pamest mani ir viena lieta, bet...
tas nav godīgi pret Gidžetu.
Mēs bijām kā ģimene.
Tev nav kāds mazais burkāniņš?
Viņai baigi garšo.
- Paņemsi somu pati? - Labi.
BIODĪZELIS TAUKSKĀBJU METILESTERIS
Ei, mīlulīt!
Interesanta tikšanās vieta.
Jā. Te mēs uzpildām pārstrādāto eļļu,
lai varam nobraukt tālo ceļu pakaļ kādai īpašai meitenei.
Tu pa šīm divām nedēļām esi izaugusi?
Nē. Mamma man nopirka augstās kedas. Platformenes. Kādi pieci centimetri klāt.
Tās satur potīti.
- Labi. - Labi, mīlulīt. Es tevi mīlu.
- Mīlu tevi, mamm. - Es ilgošos.
- Un lai pie tēta labi iet! Atā! - Labi. Atā.
Man tev jāizstāsta, ka es izbraukšu no valsts.
Tāpēc man tev vispār jālūdz.
- Tev man jāstāsta, uz kurieni brauksi? - Ne obligāti, bet - uz Meksiku.
Labi. Bet tu taču brauksi atpakaļ?
- Jā, protams. - Lieliski.
Meiteņu brauciens uz kūrortu. Es tikai...
Esmu pārgurusi no braukāšanas.
Nu, jā. Tas ir, dodu atļauju.
Kā viņa jūtas?
Ei.
Jā, viņa jūtas labi.
Tagad viņai tāds posms ar smaržām un tekstūrām.
Nez kāpēc frotē viņu pamatīgi kaitina.
Tu arī tā darīji? Tu kaut ko tādu atceries?
Zini, ja godīgi, tas tagad liekas ļoti sen.
Jā, zinu.
- Gan jau pāries. - Es ceru.
Bet, lūdzu, pasaki to viņai, jo viņa domā, ka tas ir uz mūžu.
Bet viņa ir jauna. Jaunāka, vai ne?
Viņai nav tādas pieredzes kā...
tev un man... kā mums. Vai tu atvedi...
- Jā. Jā, protams. - Jā. Labi, jā. Lieliski.
- Jā. - Vai dieniņ. Jā.
Un viņa melo par diegošanu.
Es negribu viņu kaunināt, bet uz vārda netici.
Skaidrs. Diegošana ir svarīga.
- Tagad viņai ir pieaugušo zobi... - Jā.
- Nu, lieliski. - Labi.
Lai tev labi iet Meksikā.
- Un mēģini atpūsties. - Jā.
Tu to esi pelnījusi.
EL CIELO PLUDMALES KŪRORTS
Lūk!
Tas ir tas, ko man vajadzēja.
Tu esi laimīga?
Es esmu vienu dzērienu no ekstāzes.
Dzīvē, es domāju.
Vai tu teiktu, ka esi laimīga?
Nu, ne jau katru dienu un brīdi.
Bet man tagad ir kas labāks.
Gandarījums.
Jā, tāds dziļš gandarījums par manu dzīvi.
Sasniegumi, ar ko varu lepoties.
Vīrs, par kuru tiešām varu teikt, ka viņš beidzot ir atjē... Ak nē!
- Vai es tevi satraucu? - Nē, nē.
Es negribēju lielīties. Bet tu prasīji, un es gribēju būt godīga.
- Lūdzu, neraudi. - Nē.
Es ļoti par tevi priecājos. Tiešām.
Es tikai... Es... Te gan ir jautri.
Varbūt man jāpastaigā.
Šīla! Noteikti nē! Tu nekur neiesi.
Tu paliksi un izstāstīsi man, kas notiek.
Es nevaru. Tu domāsi par mani slikti. Es...
Vēl sliktāk par tevi domāt nav iespējams.
Tā es nebiju domājusi.
Lai ko tu pateiktu, tas nemainītu to, ko es par tevi domāju. Nekad.
Es...
Es varbūt tevi esmu šurp atvedusi ar maldināšanu.
Labi. Cik lielu?
Es gribu nosvinēt mūsu panākumus un pabūt kopā ar tevi.
Bet vēl es atbraucu satikt viņu.
Džonu.
Vai viņš to zina?
Nē, un es zinu, ka izklausās traki, bet patiesībā ir vēl trakāk.
- Pie manis bija atnācis Tailers. - Te ir iejaukts Tailers?
Labi. Tā. Domāju, mums... Varbūt mums abām vajag paieties.
Paiesimies!
Tātad Banija atbrauca viņu savaldzināt, lai tev atspēlētos?
Tā Tailers teica. Un man nav iemesla to apšaubīt.
Jā, bet vai Džons tiešām uzķertos?
Man taču viņš padevās, ne? Es saprotu, ka tas ir apšaubāmi,
bet man viņš vismaz pašai jāsatiek. Lai būtu droša.
Un cik tālu mēs šai misijā esam tikušas?
Mums ir adrese.
- Netālu no šejienes. Viņa baznīca. - Viņa baznīca?
Es taču nevaru iesoļot viņa mājā, ne?
Nē, nevari. Bet Dieva namā?
Labi. Šīla, es tevi mīlu. Es tevi atbalstu.
Bet... šis mani tiešām sāk biedēt.
Tu esi tikusi Džonam pāri. Tu esi attīstījusies.
Sasodīts, tu palīdzēji attīstīties man un tūkstošiem citu sieviešu.
Zinu. Bet viens ir tas, ko saku, otrs - kā es jūtos.
Un patiesībā... es par viņu ļoti daudz domāju.
Viņš ir manā galvā.
Es ne ar vienu nesatiekos, Grēta.
Es tikai viena pati ar viņu savā mājā runājos.
Kā agrāk sarunājos ar sevi, ar Keliju.
Es tikai... Man pašai savām acīm vajag redzēt, kas notiek, lai es zinu.
Un tad es varēšu dzīvot tālāk. Vai varbūt...
Nu labi. Ja tu to dari, es iešu tev līdzi.
Saprotams.
Sveika, Šīla.
Tu ne... Vai tu mani gaidīji?
Ne gluži tik drīz, bet jā.
Kāpēc?
Trešdienās un sestdienās man ir jāpieskata bērni.
Zinu, ka tas tev ir pārsteigums - redzēt mani šādu.
Nē, tas... tas ir perfekti...
Ir jauki tevi tādu redzēt.
Man arī tas ir pārsteigums.
Tici man.
Nedomāju, ka es sapratu, kādu spiedienu izjutu,
kamēr nebijām aizbraukuši, un tad tas beidzās.
Ne jau uzreiz, protams, bet ar laiku.
Es runāju tā, it kā...
Es to daru tikai pāris stundas nedēļā.
Kamēr dāmām ir viņu nodarbība.
Es labprāt tev visu izrādītu.
Tas, ko esam uzcēluši...
ir necils, taču īpašs.
Atvaino, kāda nodarbība?
Un pieci, seši, pieci, seši, septiņi, astoņi! Un viens, divi, trīs.
Viens, divi, trīs.
Ja gribi labi justies, tad kusties!
Un velkam klāt. Un klāt. Un klāt. Un klāt.
Pieci, seši... Pieci, seši, septiņi, astoņi un iegrieziens.
Un ie...
Un sākam atsildīšanos.
Ja atnāci mani atkal aizklapēt ciet, vari par to aizmirst.
Šī ir publiskā nodarbība. Mēs pat naudu neņemam, mīļā.
Nu, viņa man maksā.
Neizskatieties tik izbrīnīta.
Pati man sludinājāt vingrošanas evaņģēliju,
tā iedvesmojošās īpašības.
Mums vajadzēja treneri, un Banija bija pieejama.
Nu, ko tu tagad gribi? Asinis?
No stulbajiem saderināšanās pīrsingiem mēs ar Taileru dabūjām B hepatītu,
tā ka manējās tāpat neder.
Es neatbraucu, lai tevi slēgtu.
Kāpēc tad, sasodīts?
Pie manis bija Tailers.
Un ko teica?
Pārsvarā - ka skumst pēc tevis un dusmojas uz mani. Un tam ir iemesls.
Kā viņš izskatījās?
Nožēlojami.
Labi.
Nu? Tu atbrauci uz Meksiku, lai man pastāstītu, kā jūtas Tailers?
Mēs atbraucām tev piedāvāt fonda Kopā spēks stipendiju -
par darbu kopienas labā.
Lai varētu norakstīt nodokļus un pareklamēt savu zīmolu?
- Ej tu dirst - nē. - Nē, nē. Grēta tikai...
Es zinu, ka tu centies palīdzēt. Bet ne tāpēc mēs atbraucām.
Mēs atbraucām... Es atbraucu tāpēc, ka...
man bija aizdomas, ka tu centies mani sodīt,
atņemot man kaut ko tādu, kas...
kas vispār nav bijis mans.
Un es to esmu pelnījusi, ja kas.
Tāpēc ka...
es piesavinājos nopelnus par to, ko tu man iemācīji.
Tu mani iepazīstināji ar aerobiku, kad biju zemākajā punktā,
un tas mani izglāba.
Tu mani izglābi, un tad es pagriezos un...
Kļuvi no tā bagāta.
- Jā. Un tas nebija pareizi. - Es negribu tev piedot.
Un es tev to nelūdzu.
Es tikai gribu, lai tu atgūsti nopelnus, jo tu biji pirmā un iemācīji man.
Es nebiju pirmā.
Man arī to iemācīja.
Tad varbūt tā pieder mums visām.
Vai es varētu pievienoties tavai nodarbībai?
Man ļoti vajag izvēdināt galvu.
Atbrīvojiet aizmugurē vietu, dāmas!
Es to neizdomāju. Tas ir zinātnieku pierādīts fakts.
Kad cilvēki iesaistās sinhronās fiziskās nodarbēs,
kad mēs kustamies kopā, jo īpaši mūzikas pavadībā,
mūsu smadzenes izdala vielu - noklausieties -,
kas mums liek justies vienotiem ar svešiniekiem mums apkārt.
Un mēs visi to intuitīvi esam jutuši -
dziedot korī vai jūtot līdzi futbola mačā,
vai aizejot uz aerobiku.
Un tagad būs pats foršākais.
Tā pati viela mums liek justies vienotiem
arī ar kaut ko lielāku par mums.
Varat saukt to par augstāku spēku vai Dievu, vai vienkārši bezgalību.
Bet man tas šķiet diezgan brīnumaini. Jums ne?
Ja tā padomā, es to visu sāku, lai iegūtu kontroli,
kaut gan, lai pieskartos bezgalīgajam, man tikai vajadzēja no tās atteikties.
Tulkojis Imants Pakalnietis