VEĽKOSŤ S
Prepáčte.
Neviete, či tieto sušienky obsahujú maslový tuk?
Hľadám také bez neho.
Haló. Prepáčte?
Sušienky, ktoré stoja za hovno?
Nie, nejaké s kukuričným alebo repkovým olejom.
Zdravé pre srdce.
Vymyslené sušienky.
Typická Sheila. Chce všetko.
- Sušienky bez tuku? - Výmysel.
Detský a sebecký výmysel.
Nikdy nemala zmysel pre sebakontrolu.
Ani prsia.
Je zločin, že nechcem dostať srdcovú chorobu?
Vyzerala nahá ako chlapec?
Čo je to s vami?
Absolútne nič.
Vyzleč si tričko.
Hej, vyzleč si ho.
Nevyzlečiem si tričko.
Vyzleč si ho.
Nevyzlečiem si tričko.
Vyzleč si ho.
- Nevyzlečiem. - Vyzleč si ho.
Nie! Prestaňte!
- Vyzleč si ho. - Nie!
- Vyzleč si ho. Vyzleč si ho. - Nie! Prestaňte! Nie!
Hej, je ti niečo?
Nie. Prepáč, nechcela som ťa zobudiť.
Iba sa mi niečo snívalo.
A čo?
Nič také.
Nič veľké.
Som na teba hrdý za to, čo si povedala v telke, že si bola úprimná.
Ďakujem.
Cítim sa dobre.
Je dobre, že som to urobila.
Vďaka tomu mi napadlo, že sa ťa niečo spýtam.
Dobre.
Vieš, stále hovoríš o svojej spolubývajúcej,
tej, čo meria asi meter a hovoria jej Maya.
Chcem ju spoznať.
Správne.
- Je to správne? - Áno!
Áno, určite. Ale ide o Dannyho.
On ma až tak nezaujíma.
Musím vymyslieť, ako sa ho to opýtam.
To je prvá vec.
Konečne sa odo mňa drží ďalej
a nechcem dráždiť hada bosou nohou.
To dáva zmysel.
Ale...
Ja...
Si nervózna, lebo mu máš povedať, že chcem spoznať Mayu,
či že mu máš povedať o mne?
Hej, čo si dáš na večeru?
Jedla si už rybu ulovenú v daný deň?
Lebo na móle sú rybári, ktorí...
Hovorím ti, zmení ti to život.
Vieš čo, ani na to nemysli. Ani sa tým netráp.
Iba počkaj do večera. Dobre?
Nemusíme to robiť tu.
Začnite s drobnosťami a pokračujte k dôležitým veciam.
Maria začína ráno v parku,
ponúkne Grace nakrájané jablko a banán,
než to všetko zje sama.
Tam je Maria v klube.
Hádala sa 45 minút s recepčnou ohľadom teploty bazéna.
Potom pozvala všetkých zamestnancov na obed ako ospravedlnenie.
To sa stalo minulý týždeň, dvakrát.
Tam sa snaží pohladkať tuleňa predtým, ako ju upozornil policajt na bicykli...
Dobre, stačí. Poďme k veci.
Takto to pokračuje, pán Breem.
Môžem ju ďalej sledovať. Hodiny sa mi zídu.
Ale napadlo mi, že sa jej môžete spýtať, čo robí.
Oznámte náklady mojej asistentke v prívese.
Ďakujem.
Takže, mám 40 rokov.
Plus-mínus.
A za ten čas som strávila asi miliardu hodín
čumením do zrkadla.
A väčšinou sa mi nepáčilo, čo vidím.
Predklon. Kolená. Krúžime ramenami.
Ale pravdou je, že som ani nevidela samu seba.
Toľko času som pozerala do zrkadla, a nevidela, čo tam je.
Preto som sa rozhodla vyskúšať niečo nové.
Trochu to tu otrasiem.
Začíname s novým pravidlom Tela od Sheily:
už žiadne zrkadlá!
- Súhlasíte? - Áno!
Dobre! Skáčme spolu. Štyri, päť, šesť, sedem, osem.
- Ste také, aké sa cítite byť, však? - Áno!
- A sme tu, lebo sa chceme cítiť silné. - Áno!
Chceme svojmu telu niečo dať, nie vziať.
Kto je pripravený na revolúciu?
A čo včely?
Poštveme na ňu kopu včiel?
V podstate hej.
To sa mi dosť pozdáva.
Ale ako ich prepravíme?
Je tu tento a ešte veľa ďalších dôvodov,
prečo na ňu „nepoštvať kopu včiel“.
Nazvala ma klamárkou.
Henten na mňa stále čumí.
Čo je to za šou, dopekla?
Akože na teba čumí? Je to bábka.
Celé toto vystúpenie je blbý nápad.
Mali by sme ísť. Poď, drahá.
Počkaj, nemôžeme odísť. Podpísali sme zmluvu.
To si nepamätám.
Dobre, ľudia, skúste ma počúvať.
Ježišmáriajozef.
Hovorila som s ľuďmi z Hartmana.
Nestiahnu reklamu na sušienky.
Iba ju na chvíľu prestanú vysielať, kým sa to so Sheilou neupokojí.
A využila televíziu. Zasiahla ma tam, kde žijem. V mojom domove.
Preberme ešte tie včely. Alebo sršne. Štípu viackrát.
Nie, určite nie. Už dosť s tými poondiatymi včelami.
Prepáčte, ale...
Nechajte ma, prosím, vysvetliť,
že Abecedkovňa nie je hocijaký detský program, jasné?
Je to obľúbený program Sheilinej dcéry.
Takže, kým čakáme, že sa to so Sheilou upokojí, budeme...
Zasiahneme ju tam, kde naozaj žije. V jej dome.
Presne. Ako by povedal môj ujko Patty: „Pošleme jej správu.“
Nakoniec možno si chorý zvrátenec.
Áno, páčiš sa mu.
Jej, ďakujem, že ste prišli.
- A nezabúdajte: žiadne zrkadlá, jasné? - Žiadne zrkadlá!
Ďakujem! Podpíšte sa. Áno.
- Reportéra som poslala do kancelárie. - Vďaka.
Nezabudnite byť ostražitá.
Nedajte sa obalamutiť a nepovedzte viac, než chcete.
Je len reportér, Fidelia, nie diabol ani právnik.
No, je to fešák.
Rovnako ako diabol.
Tvoja sekretárka ma hneď pustila, nič sa nepýtala.
- Mala by si dávať väčší pozor. - Myslela si, že si niekto iný.
Kto pre teba vlastne som?
Ak by sa opýtala a mal by som úprimne odpovedať,
nevedel by som, čo povedať.
Nezavolala som ti znovu, však?
Nie. Tentoraz som prišiel z vlastného popudu.
Snažil som sa vziať Mariu za odborníkom.
Nevyšlo to.
Vziať? Proti jej vôli?
Nie, pýtal som sa. A odmietla,
čo bola pre mňa nová a nepríjemná skúsenosť.
Nie si zvyknutý, že ti ľudia hovoria nie.
To nie je úplná pravda. Napríklad ty.
Ale tak to nebolo.
Takže aj ty niekoho navštevuješ? Duševného odborníka?
Momentálne nie, ale inak áno.
A pomohlo to?
Ukáž mi ako.
Mám si sadnúť?
Či ľahnúť?
Keď ležíš, si viac uvoľnený.
Ako sa dnes cítiš?
- Chápem. Nemyslím, že... - Nie, len...
Ako sa dnes cítiš? Ako sa cítiš?
Tak dobre.
Cítim... sa...
zmätený.
Nahnevaný.
Neistý. Frustrovaný.
- Aj to je pocit? - Ak to povieš, áno.
Má to nejaké pravidlá, či nie?
Má, ale je to hlavne bezpečný priestor na rozhovor.
A ostane to v miestnosti.
Niečo ako modlitba.
Ale s profesionálom, ktorému môžeš veriť.
Ako vieš, že môžeš?
Nevieš. Iba sa tak rozhodneš.
Takže je to viera.
Marii už veriť nemôžem.
Dal som ju sledovať, aby som ju nemusel konfrontovať. Pýtať sa.
A neviem prečo.
Čoho sa bojíš?
Nebojím sa nikoho.
Ale...
Čoho sa bojíš ty?
Že ma ľudia uvidia takú... aká som.
Takže, pravdaže, ideš do televízie.
To je len jedna moja časť.
Mal si vidieť, ako sa ľudia správali po jej hodine.
Teda, vždy sa tešili pred hodinou aj počas,
ale po tom jej priznaní
stoja v rade, aby sa jej, akože, vôbec dotkli, akoby bola Ježiš či kto.
Všetci ju objímali a plakali, hovorili jej, koľko pre nich znamená.
Takže úplne dáva zmysel, že napíše knihu.
Knihu? Píše knihu?
Hej.
Dnes si asi môže vydať knihu každý.
Takže sa teším s ňou.
Nie, nejaký vydavateľ jej ponúkol zálohu.
Zo západného pobrežia?
Z New Yorku.
Objaví sa...
Objaví sa v telke, hovorí o svojich problémoch
a teraz ešte aj píše knihu?
Zdá sa, že hej.
Hej...
už si tam dole hotový?
Lebo ja nie.
Dobre.
Aj ja chcem napísať knihu.
Voilà.
Vyzerá to báječne.
Morský vlk, pečené zemiaky a, ešte počúvaj...
ružičkový kel.
Viem. Nikomu akože nechutí.
Ale to preto, že ho prevaria.
Vieš, nezložili mu náležitú úctu.
- Neviem, čo ty... - Táto zelenina...
...ale som asi tak nadržaná ako koza.
Ak bude ďalej hovoriť o tom keli,
strhnem zo seba šaty.
Prepáč, priveľa rozprávam.
O jedle sa vždy rozohním.
- Prepáč, vždy sa rozohním. - Nie, je to milé.
Veľmi ťa zaujíma zelenina.
A ja...
Pokračuj, prosím.
Tajomstvom je ho trochu predvariť,
kým sa začne,
vieš, otvárať.
Je ako okno...
Okno? Čo je za ním? Nuda?
Toto sa ti nepáči a ani to nechceš.
Chceš sa vrátiť k robeniu zloby s pánom Mormonom.
Nechceš sa tu s pánom Paradajkom rozprávať o hrncoch.
Dobre. Stačilo.
Áno.
Nie, prepáč. S tým vysvetľovaním.
- Áno. No... Áno. - Skúsme to. Dobre.
- Výborné. - Skvelé.
- Výborné, ďakujem. - Dobre...
Je tu soľ, ak chceš.
Priveľa nesolím.
Soľ nikoho netrápi.
- Moje je vlastne dokonalé. - Áno.
Inak, musím ti povedať,
že ma mrzí to, ako som na teba tlačil s Mayou.
Nemusím ti pridávať starosti.
Nemôže niečo žiadať bez toho, aby chodil okolo horúcej kaše?
Nevadí, že si sa opýtal.
Zaslúžiš si oveľa viac. Oveľa, oveľa viac.
A keď bude príležitosť, pohovorím si s Dannym.
- Určite? - Veď to povedala!
- Buď chlap, nie podpapučník! - Preboha, prestaň! Prosím.
Dobre...
Prepáč.
- Mám jeden z tých dní... - Nemusíš mi to vysvetľovať.
- ...a chcem si užiť... - Áno.
- Áno, myslím, že ak by sme... - ...toto. Teraz.
Najedzme sa.
Tá ryba je...
- Asi si to nakoniec posolím. - No...
Dlhý deň v kancelárii?
Áno, bolo to nekonečné.
Tak ty si určite na niečom pracoval nadčas.
Dobre. Ježišikriste, Deb.
Pokoj, jasné? Niekoho máš. Teším sa s tebou.
Iba by som ju chcela stretnúť, aj jej dve deti.
Teda, zdá sa, že je pôsobivá...
Je to Fidelia, jasné? Sheilina asistentka.
- Nie! - A je to vonku. Dobre? Kriste.
Než niečo povieš... Než povieš čo i len mizerné slovo,
poviem ti, že, áno, má tesne po 20, ale je vyzretá
- a riadi sa citmi. - Sheila vybuchne.
Odkedy ti záleží na tom, čo si myslí?
Volala si ju chameleónska mrcha.
Pred desiatimi rokmi. Teraz sa jej bojím. Aj ty by si sa mal.
Sledujem ju v telke, a teda, v súčasnosti je fakt niečo.
- Áno, viem. - Preboha.
Ty hajzlík, stále ju miluješ, však?
Chceš ju späť, takže sa snažíš dostať čo najbližšie.
Idem objať dcéru.
- Dobre, skvelé. - Bol to pekelný deň.
Hej, Danny? Najskôr sa osprchuj.
Myslela som, že budeš v práci.
Mohol by som byť, ale nie som.
Dnes som videla v obchode tvoju spoločníčku.
Myslela si, že je nenápadná.
Ale vyrástla som v Mexiku. Viem, keď ma sledujú.
Povieš mi, z čoho ma podozrievaš?
Mám pocit...
že ťa už nepoznám. Akože...
A to, že ma tvoja gorila sleduje pri zelenine?
Ako to pomôže?
Nepomôže.
Nieže by som ti neveril.
Iba mi dochádzajú spôsoby, akými toto dokážem udržať pokope.
Ani by si nemal.
Veriť mi.
Keď sme plánovali ďalšie dieťa...
Keď sme sa snažili o ďalšie dieťa,
navštívila som špeciálneho lekára mimo našej komunity,
univerzitného lekára.
Povedal mi, že mám dostatočnú zásobu vajíčok.
Viac než dostatočnú.
Čo znamenalo, že problém bol na tvojej strane.
Navrhol mi riešenie a vedela som, že by si ho neschválil.
Nemyslela som si, že ja áno.
Ale onedlho som sedela v tom kresle
a nechala si do seba vložiť cudzie spermie.
A tak sa nám narodila Grace.
Naša dcéra.
Takto som urobila to, čo som musela, aby som toto,
ako si povedal „udržala pokope“.
Nuž, nechám ťa prezliecť sa z pracovného
a ohrejem ti pečené mäso.
- Ahoj. - Ahoj.
- Chceš ísť ďalej? - Jasné.
- Skvelé. Čo v práci? - Chcela som sa opýtať...
Prepáč. Hovor.
S niekým sa stretávam.
Dobre.
Volá sa Carlos a...
asi nastal čas, aby spoznal Mayu.
Hej, áno.
Tak dobre. V pohode.
Je to prirodzené, vieš, pri takýchto veciach.
Bolo by zvláštne, ak by si niekoho mala a nespoznal by Mayu.
Žila by si dva rozličné životy.
- A to sa ti vôbec nepodobá. - Pokoj, Danny.
Toto bola naša dohoda...
- Aj ja niekoho mám. - ...ak nikto...
Áno, je skvelá.
Ideme na to pomaly,
ale začínam mať pocit, že by som to chcel urýchliť.
A kde si ju spoznal?
V práci.
- A Maya ju už stretla, či... - Ťažko povedať.
- Čo? Čo tým myslíš? Čo... - Mami! Páči sa ti moje oblečko?
Dobre.
Preboha.
- Čo sa to deje? - Odo mňa to nemá.
- Má to z telky. - Hej.
Púšťame jej iba detské programy a s mierou, však?
- Áno. - Hej, nič iné.
- Ahoj, Sheila. - Deb.
A inak, obom strážim dieťa, nemáte za čo.
- Fajn. - Povedal si jej to?
Hej.
Za celú túto situáciu vlastne môže tvoja kamoška.
Veď vieš, Kelly Kilmartinová?
Nenazvala by som ju kamoškou.
Celý týždeň hosťuje v Abecedkovni.
Na tej fotke vyzerám ako priblblá country speváčka.
Ale tvoje dievča sa zjavne baví. S prsiami je zábava.
Hej, Maya, už pôjdeme, dobre?
Vrátiš ockovi tenisové loptičky?
- Nie! - Nechaj jej ich.
- Skončili sme tu, ďakujeme. - Nie!
- Vďaka. Dáš mi to? - Nie!
Áno, iba sa necítim dobre.
Vďaka za pochopenie.
Hej, dobre. Dobrú noc. Dobrú.
Ďalší deň a ďalšie klamstvo, ktoré si povedala mužovi.
Neklamem mu.
Necítiš sa choro,
ale vinne z pocitov pri stretnutí s pánom Mormonom.
Fakt si želám, aby som ťa ten prvýkrát zabila.
- Snažila som sa. - Nemyslíš to vážne.
Tak, aký je plán? Stráviť zvyšok života osamote?
Očividne nemám plán.
Tak to je jasné.
Ale odstrčíš každého,
kto ti preukáže aspoň trochu lásky a náklonnosti.
Je to tak, však?
Prečo to robím stále dokola?
Lebo budeš radšej sama, než by ti mal niekto ublížiť alebo ťa sklamať,
alebo ťa unudiť k smrti.
Carlos ma... niekedy nudí.
Svojou dobrotou.
Čo je to so mnou?
Si neobyčajná. A to chodí ruka v ruke so samotou.
Už som na tom bola lepšie.
Lepšie je len synonymum nudy a ty sa nudiť nechceš.
Ale nechcem byť ani chorá a sama.
Nie si sama. Máš mňa.
Chýba mi Greta. Chýba mi skutočná priateľka.
Nepočúvala a nevážila si si ju.
Na priateľstvo treba dvoch, ty tlstá štetka.
- Nevolaj ma tak. - Tak nebuď tlstá štetka.
Vieš čo? Ty si problém.
Kvôli tebe sa s nikým nezblížim.
Nie si moja kamarátka ani milenka.
Si ako nepozvaný hosť, ktorý nechce odísť z párty.
Koľkokrát ti mám povedať, aby si mi konečne dala zasraný pokoj?
- Nechaj ma! - Mami?
Zlatíčko?
Preboha.
Nevidela som ťa.
S kým si hovorila?
S nikým. Nehovorila som s nikým.
Poď do postieľky.
Tieto? Vďaka.
Neochutnáte niečo?
Jasné.
- Je dobrá. - Áno, čerokézska fialová.
Jedna z našich dedičných odrôd. Máme aj zelenú zebru...
Vezmem si päť.
Päť z...
Škatúľ.
Päť?
Vezmem si celé...
Vezmem si všetko.
Dobre. Tak vám to pripravím...
Zásobujete reštauráciu? Lebo vás asi nepoznám.
Nie, je to pre moju osobnú spotrebu.
Stačí vám to?
Hej.
Vraj robíte s niečím jedinečným,
tak som to chcel sám ochutnať.
Dobre, no, zoženiem niekoho, kto vám to odnesie.
To nie je nutné.
Ale je. Je to dosť ťažké.
Tak, čo váš vzťah?
Čože?
Môj teraz zažíva ťažké obdobie.
To ma mrzí.
Myslíte, že ten výrok je pravdivý? Čo vás nezabije, to vás posilní?
Určite.
Niekedy sa zamýšľam, aké by to bolo byť s človekom, s ktorým to medzi vami iskrí.
No potom si uvedomím, že aj oheň dotlie.
Ale musíte pokračovať ďalej.
A nestačí, ak sa o to pokúša iba jeden.
Idem nájsť niekoho, kto vám... Pomôžeš mi s tými škatuľami?
- Áno. - Len jedna rada:
Sheila nevydrží dlho, pokiaľ tam nie je aspoň uhlík.
- Čo... - Opatrujte sa.
Auto mám tamto.
Niekedy
nám svet pripadá velikánsky, tmavý a strašidelný.
Ale vtedy si spomeniem na jednu vec.
Hneď za rohom
na nás čakajú kúzla.
Kde to som? Prečo mám chuť na mrkvičky?
Kto jej to povie?
Čo?
Ako si sa sem dostala?
Len som vošla. Nikto ma nezastavil.
Nemôžeš tu byť.
Vieš, že nie je skutočná, však?
- Čože? - Nie je skutočná.
- Nie si skutočná! - Som...
Nie si skutočná! Si falošná!
Prepáčte. Neviem, čo tu robí.
- Falošná! - Odchádza.
Je falošná klamárka!
- Odíď. - Je falošná!
Povieš mi, čo sa to, dokelu, deje?
Rada by som, ale sama neviem.
Nie je skutočná.
Má falošné meno, vlasy a veľké, falošné kozy.
Nedotýkaj sa ma! Kto ti to dovolil?
No a čo, aj tak nie si skutočná. Ale ja som.
Aj ty, Greta.
Si skutočná. A si moja priateľka!
A prepáč mi. Prišla som sa ospravedlniť.
A potrebujem ťa.
Chcem ťa späť v živote.
Hej, poďme.
No poď.
Máš na viac.
A máš na viac než na mňa.
- Tým si nie som istá. - Ja áno.
Pusť ma.
Si nemožná.
Hej! Greta.
Greta? Gretel? Gradel? Gradel.
Sama si nepuknem chrbát.
Objaviť sa v detskom programe nebol jej nápad,
ale môj. Ja som to urobila.
Prečo?
Taká kombinácia. Chcela som pomôcť jej a uškodiť tebe.
Hlavne uškodiť tebe.
To je fér.
Musím toho urobiť toľko, ak chcem získať späť tvoju dôveru.
A musím ti toho toľko vysvetliť o...
Áno, to musíš.
Ale nemôžeme to urobiť inokedy? Musím vypadnúť,
som strašne hladná.
Áno, aj ja.
Aj ja som veľmi hladná.
Áno? Čo by si si dala?
Hamburger.
Áno, poďme na poondiaty hamburger.
KONIEC
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová