„FIGURE 8“
Atsiprašau.
Gal žinote, ar šiuose sausainiuose yra sviesto?
Ieškau sausainių be riebalų.
Sveiki. Atsiprašau?
Kalbate apie šūdino skonio sausainius?
Ne, kalbu apie sausainius, keptus su kukurūzų ar rapsų aliejumi.
Žinote, skirtus sveikai širdžiai.
Apie įsivaizduojamus sausainius.
Tipiška Šeila. Ji nori visko.
- Sausainiai be riebalų? - Fantazija.
Vaikiška, savanaudiška fantazija.
Ji niekad neturėjo savitvardos.
Nei krūtinės.
Kas čia blogo nenorėti susirgti širdies liga?
...nuoga ji atrodė kaip dešimtmetis berniukas?
Kas jums visiems negerai?
Nieko.
Nusivilk palaidinę.
Taip, nusivilk.
Ne, nenusivilksiu palaidinės.
Nusivilk.
Nenusivilksiu palaidinės.
Nusivilk.
- Nenusivilksiu palaidinės. - Nusivilk.
Ne! Baikit!
- Nusivilk. - Ne!
- Nusvilk. - Ne! Baikit! Ne!
Tau viskas gerai?
Taip. Atsiprašau, aš nenorėjau tavęs pažadinti.
Aš tik kažką susapnavau.
Ką gi?
Nieko tokio.
Nieko ypatingo.
Didžiuojuosi tavim, kad visiems per televiziją taip išrėžei tiesą.
Ačiū.
Jaučiuosi gerai.
Geras jausmas, kad tą padariau.
Nes tai įkvėpė mane tavęs kai ko paprašyti.
Gerai.
Vis kalbi apie savo kambariokę,
žinai, tą, metro ūgio, kuri prisistato Maja.
Norėčiau su ja susipažinti.
Aišku.
- Ar galima? - Taip!
Taip, žinoma. Tik tas Denis.
Su juo susipažinti ne taip noriu.
Turiu sugalvoti, kaip pasakyti...
pirmiausia jam.
Pagaliau jis, supranti, laikosi nuo manęs atokiau,
ir aš nenoriu sudrumsti vandens.
Suprantu.
Bet...
Aš...
Nerimauji dėl to, kad pasakysi Deniui, jog noriu susipažinti su Maja,
ar dėl to, kad pasakysi apie mane?
Ko nori vakarienei?
Esi valgiusi tą pačią dieną sugautą žuvį?
Nes yra žvejų prieplaukoje, kurie...
Turiu galvoje, tai tave pakeis.
Žinai, net negalvok apie tai. Visai dėl to nesijaudink.
Tiesiog sulauk šio vakaro. Gerai?
Neprivalom to daryti čia.
Pradėkit nuo smulkmenų ir prieikit prie svarbiausio.
Marija rytais eina į parką,
kur ji dėl akių pasiūlo Greisei užkąsti pjaustytų obuolių ar bananų,
o paskui viską suvalgo pati.
Čia Marija klube.
45 minutes prasiginčijo su registratore dėl vandens temperatūros baseine.
Po to, kad atsiprašytų, visus darbuotojus pavaišino pietumis.
Tai nutiko praėjusią savaitę dukart.
Čia ji bando paglostyti ruonį, kol ją sudrausmina policininkas ant dvira...
Gerai, gana. Eikit prie esmės.
Taip ir tęsiasi, pone Brymai.
Galiu ją sekti. Aš nieko prieš padirbėti viršvalandžius.
Bet man atrodo, kad galėtumėt... paklausti, ką ji veikė.
Perduokite savo išlaidas mano merginai treileryje.
Ačiū.
Taigi, man 40 metų.
Daugiau mažiau.
Per tą laiką praleidau maždaug milijardą valandų
žiūrėdama į veidrodį?
Ir dažniausiai man nepatiko tai, ką mačiau.
Pasilenkiam. Keliai. Judinam pečius.
Bet tiesa ta, kad net nemačiau savęs.
Šitiek laiko žiūrėjau į veidrodį ir net nemačiau, kas ten yra.
Todėl nusprendžiau išmėginti kai ką naujo.
Truputį viską supurtysiu.
Nuo šiol „Figūroje su Šeila“ bus nauja taisyklė -
daugiau jokių veidrodžių!
- Jūs man pritariat? - Taip!
Gerai! Šokit su manimi. Keturi, penki, šeši, septyni, aštuoni.
- Esate tokie, kokie jaučiatės, taip? - Taip!
- O mes čia tam, kad pasijustume stiprūs! - Taip!
Norime kažką pridėti prie savo kūnų, ne atimti!
Kas pasiruošę revoliucijai?
O kaip dėl bičių?
Užsiundyti ant jos spiečių bičių?
Taip, iš esmės. Taip.
Man tai labai patinka.
Bet jas sudėtinga pervežti.
Tai viena priežastis ir yra dar galybė kitų,
kad „neužsiundytume ant jos bičių spiečiaus“.
Ji mane pavadino melage.
Šitas į mane spokso.
Kas čia per šou, blemba?
Kaip suprasti, jis į tave spokso? Čia lėlė.
Taip, manau, kad visas šis projektas - prasta mintis.
Turėtume skirstytis. Eime, brangioji.
Palauk, ne, negalim išsiskirstyti. Pasirašėme sutartį.
Nepamenu, kad būčiau ką nors pasirašiusi.
Gerai, žmonės, jei tik manęs paklausytumėt.
Jėzau švenčiausias.
Pasikalbėjau su „Hartmanu“, aišku?
Jie neatšauks sausainių reklamos.
Jie tik jas pristabdys, kol Šeilos sukeltas šurmulys aprims.
Ir ji panaudojo televiziją. Smogė man ten, kur gyvenu. Mano namuose.
Manau, turėtume apsvarstyti bites. Arba širšes. Jos gelia daug kartų.
Ne. Jokiu būdu. Gana apie tas sumautas bites.
Atsiprašau, tik...
Gerai, prašyčiau, jei leistumėt paaiškinti,
kad „Abėcėlės skersgatvis“ nėra šiaip laida vaikams, aišku?
Tai Šeilos dukters mėgstamiausia laida.
Taigi, kol laukiame, kol nurims šurmulys, taip pat...
Smogsime jai ten, kur ji gyvena, jos namuose.
Būtent. Kaip pasakytų mano dėdė Petis, „nusiųsime žinutę“.
Gal tu tikrai trenkta bjaurybė.
Taip, tu jam patinki.
Vajetau. Ačiū, kad prisijungėte.
- Ir atminkite, jokių veidrodžių, gerai? - Daugiau jokių veidrodžių!
Ačiū! Užrašykite el. pašto adresą! Taip.
- Nusiunčiau reporterį į tavo kabinetą. - Ačiū.
Tik nepamiršk saugotis.
Neleisk jam ištraukti iš tavęs daugiau, nei nori pasakyti.
Jis tik reporteris, Fidelija. Ne velnias. Ir net ne teisininkas.
Jis gražus.
Bet velnias taip pat.
Tavo sekretorė mane iškart įleido. Nieko net neklausė.
- Ji turėtų būti atsargesnė. - Ji palaikė tave kai kuo kitu.
O kas aš esu tau?
Jei ji paklaustų, o aš norėčiau nuoširdžiai atsakyti,
nežinočiau, ką.
Aš juk nepaskambinau tau vėl?
Ne. Šįkart atėjau pats.
Išmėginau tavo patarimą nuvesti Mariją pas psichinės sveikatos specialistą.
Nepasisekė.
Nuvesti? Prieš jos valią?
Ne, aš atsiklausiau. Ji atsisakė,
o man tai buvo nauja ir nemaloni patirtis.
Tu nepratęs, kad žmonės tau sakytų „ne“.
Ne visai taip. Pavyzdžiui, tu.
Viskas buvo ne taip.
Tu pas kažką lankaisi? Pas psichinės sveikatos specialistą?
Šiuo metu ne, bet lankiausi.
Ir padėjo?
Parodyk, kaip.
Man atsisėsti?
Atsigulti?
Atsigulęs labiau atsipalaiduoji.
Kaip šiandien jautiesi?
- Supratau. Nemanau, kad tai... - Ne. Tik...
Kaip jautiesi šiandien? Kaip jautiesi?
Gerai.
Aš... jaučiuosi...
sutrikęs.
Nusiminęs.
Neužtikrintas. Suirzęs.
- Ar tai jausmas? - Jei taip sakai.
Čia yra kažkokios taisyklės ar ne?
Taisyklės yra, bet svarbiausia, kad tai - erdvė, skirta kalbėti.
Ir apie tai niekas nesužinos.
Tarsi malda.
Bet su profesionalu, kuriuo gali pasitikėti.
Iš kur žinai, kad gali juo pasitikėti?
Nežinai. Tiesiog nusprendi pasitikėti.
Taigi, tai - tikėjimas.
Nebegaliu pasitikėti Marija.
Aš liepiau ją sekti vietoj to, kad su ja išsiaiškinčiau. Paklausčiau.
Ir nežinau, kodėl.
Ko tu bijai?
Aš nieko nebijau.
Bet...
Ko tu bijai?
Kad visi pamatys, kokia esu iš tiesų.
Taigi, suprantama, nuėjai į televiziją.
Tai tik mano dalis.
Būtum matęs, kaip žmonės elgėsi po jos užsiėmimo.
Žmonės visada jaudinasi prieš jį ir per jį,
bet po jos prisipažinimo per televiziją
jie rikiavosi į eilę, kad paliestų ją, tarsi ji būtų Jėzus ar panašiai.
Jie glėbesčiavosi su ja ir verkė,
sakė jai, kiek daug ji jiems reiškia.
Dabar savaime suprantama, kad ji parašys knygą.
Knygą? Ji rašo knygą?
Taip.
Šiais laikais turbūt bet kas gali išleisti savo knygą.
Taigi, puiku. Šaunuolė.
Ne. Jai kažkoks leidėjas pasiūlė avansą.
Leidėjas iš Vakarų pakrantės?
Iš Niujorko.
Ji pasirodo...
Ji pasirodo per televiziją, pakalba apie savo problemas,
o dabar galės parašyti knygą?
Regis, taip.
Tu ten jau baigei?
Nes aš dar ne.
Gerai.
Aš noriu parašyti knygą.
Voilà.
Atrodo skaniai.
Jūrinis ešerys, kepintos bulvės ir, paklausyk...
briuseliniai kopūstai.
Žinau. Visiems atrodo, kad jų nemėgsta.
Bet tik todėl, kad nužudo juos virdami.
Žinai, jie nesulaukia deramos pagarbos.
- Nežinau, kaip tu... - Šita daržovė...
...bet aš jaučiuosi kaip rujojanti katė.
Jis taip kalba apie briuselinius kopūstus,
kad galiu nuslysti nuo kėdės.
Labai atsiprašau. Per daug kalbu!
Man taip nutinka su maistu.
- Atsiprašau. Taip nutinka su maistu. - Ne, tai labai miela.
Tu taip žaviesi daržovėmis.
Ir aš...
Prašau, tęsk.
Gerai, visa paslaptis ta, kad
apvirti reikia pakankamai,
nes, žinai, tada jie atsiveria.
Tarsi langas...
Langas? Į ką? Į nuobodybę?
Tai nėra tai, kas tau patinka ar ką tu mėgsti.
Nori grįžti į kambarį su ponu Mormonu, būti bloga.
Ne sėdėti čia su ponu Pomidoro galva ir kalbėti apie troškinius ar dar ką nors.
Gerai. Gana.
Taip.
Ne, atsiprašau. Gana aiškinti.
- Taip. - Tiesiog paragaukim. Gerai.
- Skanu. - Puiku.
- Skanu, ačiū. - Čia... Gerai...
Yra druskos, jei reikia.
Aš nepersūdau.
Niekam nerūpi ta druska.
- Mano patiekalas tobulas. - Taip.
Beje, turiu tau pasakyti,
kad nesmagiai jaučiuosi dėl to, kad spaudžiau tave dėl Majos.
Kai tiek visko, nereikia dar ir šito.
Ar šitas vyrukas gali ko nors paprašyti ir neatsitraukti?
Nieko tokio, kad paklausei apie Mają.
Tu nusipelnei daug geresnio. Daug geresnio.
Kai tik pasitaikys proga, pasikalbėsiu su Deniu.
- Tikrai? - Ji ką tik taip pasakė!
- Būk vyras, o ne žuvis, myžniau! - O Dieve, baik! Prašau.
Gerai...
Atsiprašau.
- Tiesiog šiandien viena tų dienų... - Nebūtina aiškintis, tikrai.
- ...ir noriu pasimėgauti... - Taip.
- Taip, manau, jei mes tik... - ...maistu. Dabar.
Tiesiog valgykim.
Žuvis tiesiog...
- Gal truputį pasūdysiu. - Esmė...
Ilga diena darbe?
Taip, ilgesnių nebūna.
Tu tikrai su kažkuo dirbai viršvalandžius.
Gerai. Jėzau Marija, Debe.
Ramiau, gerai? Tu kažką turi. Džiaugiuosi dėl tavęs.
Aš tik norėčiau susipažinti su ta moterimi ir jos dviem vaikais.
Ji atrodo tokia įspūdinga...
Ji - Fidelija, aišku? Šeilos asistentė.
- Ne! - Štai. Gerai? Jėzau Marija.
Ir kol nieko nepasakei... Kol neištarei nė vieno sumauto žodžio,
žinok, taip, jai vos virš dvidešimties, bet ji ne pagal amžių subrendusi...
- ...ir intuityvi. - Šeila sprogs.
Nuo kada tau rūpi, ką galvoja Šeila?
Tu ją vadindavai chameleoniška mergele.
Taip, prieš dešimt metų. Dabar aš jos truputį bijau.
Ir tu turėtum.
Kai pamačiau ją per televiziją, ji šiais laikais išties nereali.
- Taip, žinau. - O Dieve.
Tu vis dar ją myli, ar ne, mulki?
Tu taip nori ją susigrąžinti, kad stengiesi priartėti kiek įmanydamas.
Einu, apkabinsiu savo dukrą.
- Gerai, nuostabu. - Nes buvo velniška diena.
Deni? Pirmiausia palįsk po dušu.
Maniau, šįvakar dirbsi.
Galėčiau, bet nedirbu.
Šiandien mačiau tavo padėjėją parduotuvėje.
Ji manė, kad gerai pasislėpė.
Bet aš užaugau Chuarese. Žinau, kai mane seka.
Ar pasakysi, kuo mane įtarinėji?
Jaučiu, kad...
Aš tavęs nebepažįstu. Tarsi...
Todėl pasiunti savo samdinę sekti mane daržovių skyriuje,
ir kuo tai padeda?
Nepadeda.
Ne dėl to, kad tavim nepasitikėčiau.
Aš tik nebežinau, kaip visa tai išsaugoti.
Ir neturėtum.
Pasitikėti manimi.
Kai mudu planavome dar vieną vaiką...
Bandėme susilaukti dar vieno vaiko,
kreipiausi į specialistą už mūsų bendruomenės ribų,
į universiteto gydytoją.
Jis pasakė, kad mano kiaušinėlių atsargos pakankamos.
Jų per akis.
Tai reiškia, dėl sunkumų, su kuriais susidūrėm, kaltas buvai tu.
Jie pasiūlė sprendimą, su kuriuo, žinojau, tu niekad nesutiktum.
Nemaniau, kad ir aš sutikčiau.
Bet netrukus gulėjau ant tos kėdės
ir leidau jiems suleisti į mane svetimą spermą.
Ir taip buvome palaiminti ir sulaukėme Greisės.
Savo dukters.
Ir taip aš padariau tai, ką turėjau,
kad, kaip tu sakai, „visa tai išsaugočiau“.
Leisiu tau persirengti darbinius drabužius
ir iš naujo pašildysiu troškinį.
- Labas. - Labas.
- Nori užeiti? - Taip, žinoma.
- Puiku. Kaip sekasi darbe? - Taigi, norėjau paklausti...
Atleisk. Sakyk.
Aš su kai kuo susitikinėju.
Aišku.
Jis vardu Karlosas, jis... Mes
manome, kad galbūt laikas jam susipažinti su Maja.
Aišku, taip.
Jėga. Puiku.
Tai natūralus procesas tokiais atvejais.
Būtų keista, jei su kažkuo susitikinėtum, ir jis nesusipažintų su Maja.
Tarsi gyventum du skirtingus gyvenimus.
- Ir į tave tai visai nepanašu. - Ramiau, Deni.
Mes taip susitarėme...
- Taip, ir aš su kai kuo susitikinėju. - ...jei kuris iš mūsų...
Taip, ji nuostabi.
Mes niekur neskubame,
bet mane ima pagunda viską šiek tiek paspartinti.
Kaip su ja susipažinai?
Darbe.
- Ar Maja su ja susipažino, ar... - Sunku pasakyti.
- Ką? Kaip suprasti? Kas... - Mamyte! Patinka mano apranga?
Gerai.
Vajetau.
- Kas vyksta? - Ji ne nuo manęs nusižiūrėjo.
- Pamatė per televiziją. - Taip.
Mes žiūrime tik vaikų laidas ir ne per daugiausiai, ar ne?
- Taip. - Taip, ji tik tiek pažiūri.
- Labas, Šeila. - Labas, Debe.
Beje, gali nedėkoti, kad prižiūriu abu tavo vaikus.
- Gerai. - Pasakei jai?
Taip.
Dėl šitos situacijos, supranti, iš esmės kalta tavo draugė.
Žinai, Kelė Kilmartin?
Taip, drauge jos nepavadinčiau.
Ji visą savaitę padeda „Abėcėlės skersgatvio“ vedėjui.
Toje nuotraukoje atrodau kaip trumparegė kantri dainininkė.
Tavo mergaitei, antra vertus, smagu.
Papai yra smagu.
Maja, mes jau eisim, gerai?
Maja, gal tėvelis gali atgauti teniso kamuoliukus?
- Ne! - Tegul ji juos turi, Beni.
- Mes jau baigėme, labai ačiū. - Ne!
- Ačiū. Galiu paimti? - Ne!
Taip, aš tik prastai jaučiuosi.
Ačiū už supratingumą.
Taip. Gerai. Labanakt. Labos.
Dar viena diena, dar vienas melas vyrui.
Aš jam nemeluoju.
Tu nesergi.
Tu jautiesi kalta, kad buvo taip gera vėl pamatyti poną Mormoną.
Tikrai gailiuosi, kad pirmą kartą tavęs nenudėjau.
- Labai stengiausi. - Tu nerimtai.
Tai koks planas? Likusį gyvenimą praleisi viena?
Akivaizdu, kad neturiu plano.
Tiek aišku.
Bet tu atstumi visus,
kurie tau parodo bent truputį meilės ir švelnumo.
Tikrai atstumiu, ar ne?
Turiu galvoje, kodėl aš nuolat taip darau?
Nes verčiau būsi viena, kad niekas tavęs neįskaudintų ir nenuliūdintų
arba, jei atvirai, neverstų mirtinai nuobodžiauti.
Su Karlosu... man tikrai būna nuobodu.
Dėl jo gerumo.
Kas su manim negerai?
Tu išskirtinė. Ir dėl to esi vieniša.
Bet man buvo taip pagerėję.
Pagerėjimas tai kitaip pavadintas nuobodulys, o tu nenori būti nuobodi.
Bet nenoriu ir būti nesveika ar viena.
Nesi viena. Turi mane.
Ilgiuosi Gretos. Ilgiuosi tikros draugės.
Bet tu jos nevertinai ir neklausei.
Draugystei reikia dviejų žmonių, riebi kekše.
- Nevadink manęs taip. - Nebūk riebi kekšė.
Žinai, ką? Tai tu esi problema.
Tu neleidi man su niekuo suartėti.
Ir nesi mano draugė. Nesi mano meilužė.
Tu tarsi nekviesta viešnia, kuri niekaip neišeina iš vakarėlio.
Kiek kartų turėsiu tau sakyti, kad atsiknistum nuo manęs?
- Atstok nuo manęs! - Mamyte?
Mažute?
O vargeli.
Nemačiau, kad tu ten.
Su kuo kalbėjai?
Su niekuo. Su niekuo nekalbėjau.
Parveskim tave į lovą.
Šitie du? Ačiū.
Norit ko nors paragauti?
Žinoma.
- Skanu. - Taip, „Cherokee Purple“.
Tai viena iš mūsų senųjų tradicinių veislių. Dar turim „Green Zebra“...
Paimsiu penkias.
Penkias...
Dėžes.
Penkias šitų?
Paimsiu visą...
Paimsiu viską.
Gerai. Aš viską jums paruošiu.
Tieksite daržoves restoranui? Nes nemanau, kad jus pažįstu.
Ne, tai asmeniniam naudojimui.
Tiek užteks?
Taip.
Girdėjau, kad turite čia kažką ypatingo,
todėl norėjau paragauti pats.
Gerai, ką nors pakviesiu, kad padėtų jums nusinešti, gerai?
Nebūtina.
Ne, reikia. Bus sunkoka.
Kaip klostosi jūsų santykiai?
Ką?
Maniškiai dabar stringa.
Užjaučiu.
Kaip manote, tiesą žmonės sako? Kad sunkumai juos tik sustiprina?
Žinoma.
Kartais galvoju, koks jausmas gyventi su žmogum, kuriam jauti aistrą.
Bet paskui prisimenu, kad aistra užgęsta.
O tu turi norėti tęsti santykius.
Ir ne tik tu vienas, bet jūs abu.
Pakviesiu ką nors, kad padėtų nunešti... Gali padėt su tom penkiom dėžėm?
- Žinoma. - Tiesiog pamąstymui.
Šeilai nelabai sekasi tęsti, kai žarijos išblėsta.
- Kas per... - Sėkmės.
Mano mašina štai čia.
Kartais,
kai pasaulis atrodo per didelis, per tamsus ir per baisus,
prisimenu vieną dalyką.
Kad už kampo
gali slėptis magija.
Kur aš? Ir kodėl aš trokštu morkų?
Kas nori jai pasakyti?
Ką man pasakyti?
Kaip čia patekai?
Tiesiog atėjau. Niekas manęs nestabdė.
Tau čia negalima būti.
Ji netikra. Tu tą žinai, ar ne?
- Ką? - Ji netikra.
- Tu netikra! - Aš atsi...
Tu netikra! Tu apsimetėlė!
Labai visų atsiprašau. Nežinau, ką ji čia veikia...
- Ji apsimetėlė! - ...bet ji išeina.
Ji apsimetėlė ir melagė!
- Tu išeini. - Ji apsimetėlė!
Gal nori paaiškinti, kas, po velnių, čia vyksta?
Norėčiau, bet nesu tikra, ar žinau.
Ji netikra.
Ji turėjo netikrą vardą, netikrus plaukus, didelius, netikrus, pirktus papus.
Neliesk manęs! Kas tau sakė, kad gali mane liesti?
Nesvarbu, nes tu netikra. Aš esu tikra.
Ir tu tikra, Greta.
Tu esi tikra. Tu mano draugė!
Ir aš atsiprašau. Atėjau čia atsiprašyti.
Ir man tavęs reikia.
Noriu, kad grįžtum į mano gyvenimą.
Einam.
Eime.
Tu geresnė už ją.
Tu geresnė už mane.
- Dėl to nežinau. - Aš žinau.
Paleisk mane.
Su tavim neįmanoma.
Greta.
Greta? Gretele? Gradele?
Mano nugara pati neatsistatys.
Filmuotis vaikų programoje sugalvojo ne ji.
Tai buvo mano sumanymas. Aš tą padariau.
Kodėl?
Nes norėjau gero jai ir blogo tau.
Labiausiai - blogo tau.
Sąžininga.
Aš turiu tiek daug nuveikti, kad susigrąžinčiau tavo pasitikėjimą.
Ir turiu tiek daug tau paaiškinti apie...
Taip, tikrai turim tą padaryti.
Bet gal galim kitą kartą? Turiu iš čia ištrūkti.
Aš peralkusi.
Taip, aš irgi.
Aš... irgi peralkusi.
Tikrai? Ką norėtum suvalgyti?
Mėsainį.
Taip, nusipirkim sumautų mėsainių.
PABAIGA
Išvertė Sandra Siaurodinė