DOBRÉ RÁNO, SAN DIEGO
A teď rozpustná vláknina.
Najdeme ji ve vynikajících potravinách, jako v houbách, ječmeni nebo ve vločkách.
Když takové potraviny sníme,
tenhle typ vlákniny prodlouží náš pocit nasycení. Že?
Správně.
Je skvělé, že správné potraviny nám pomohou víc
a dlouhodoběji než nezdravá strava.
Je to prostě zdravá, vydatná bašta. Moc se mi to líbí.
To je ale trochu zavádějící.
Rozpustná vláknina oddaluje vyprázdnění žaludku a zahušťuje výkaly.
A je to tady zase.
Vláknina a výkaly jdou ruku v ruce.
Ano. Děkuji Letty McDougallové,
odbornici na výživu z Sharp Memorial Hospital,
která nám radí, jak mít díky správnému stravování spokojené bříško.
Předávám vám slovo.
A stop!
Sheilo. Nedělej si z toho hlavu.
Jo, vláknina je prostě nuda.
Ty za to nemůžeš.
Já vím.
Doktorka McDougallová nám řekla důležitou věc.
- Je erudovaná a… - Je to akademička.
- Do televize se nehodí. - Ale ty jo.
- Rozhodně. - Díky.
Na tu ženskou s vlákninou zapomeneme a zaměříme se na příští týden.
Co téma: „Posilovny nahrazují bary pro nezadané.“
To se nám moc líbí.
Jo, já vím.
- Fakt moc. - Já vím.
Ale já chci probrat dynamickou rozcvičku jako prevenci zranění.
- Můj nápad. - My víme, ale…
Třicet sekund!
Schůze při reklamě je nejlepší, netrvá dlouho.
Fajn, že jsme probrali to seznamování v posilovně.
Těšíme se na výsledek.
Je mi jasné, po čem tak silně toužím.
Musím tě přerušit, ale není to neslušný.
Bohatá, krémová chuť.
Velmi. Velmi.
V bocích mi nepřidá tuk.
Figurky.
Skvělé, chutné Figurky.
FIGURKY
Tak, teď čtvrteční oběd. Školní obědy. Sendviče s burákovým máslem a džemem.
Sendviče budou v ledničce na prostřední poličce.
Jaká je ta Kelly Kilmartinová naživo?
- Sakra, Ernie. - Co je?
Potřebuju, abys vnímal, co říkám.
- Bože, nemluv se mnou jako s děckem. - Chci ti vysvětlit…
Nachystala jsem jídlo na celej týden, co tady nebudu.
Takže se prosím tě zastav a dávej pozor.
Já to po tobě nechtěl, ale díky. Sice mi tvoje kuře marsala chutná…
Moje kuře marsala miluješ. Opovaž se tvrdit opak.
Jo, ale přežili jsme i tvůj minulej výlet do LA. Zvládneme to.
To byly tři noci! Tohle bude nocí pět.
Myslím, že ti to ještě úplně nedochází.
Jsi nervózní, že jedeš za Kelly do LA, že?
Hraješ vysokou ligu. Víš ty co? Co kdybych jel s tebou?
Adela se o dvojčata pár dní postará.
Pět dní. To je skoro celej týden. Říkám ti to pořád dokola.
Jsi nerada sama. Aspoň přiznej tohle, jo?
- Chybí ti kámoška Sheila. - Ernie! Nepotřebuju, abys mi pomáhal.
Jen abys poslouchal.
Dokážeš to, prosím?
Na večer tam máš šunku, kdyby tě honila mlsná.
Rozdělila jsem ti ji na dny, ať ji nesníš hned.
Jo a snídani máš ve spíži.
Šup, Ernie, drž se mnou krok.
Skvělá hodina. Díky.
Co mám na zbytek odpoledne?
Máš tam lekce v 14:15 a 17:30, všichni jsou na pořadníku.
Dobře jsi to vymyslela.
A vyblokovala jsem ti 45 minut na podepisování plyšáků
- pro děti s rakovinou. - Díky.
Kdyby ses mi chtěla svěřit,
- co je s Gretou… - Ne.
Jasně.
A předpokládám, že jsi viděla tamto.
Reklamu na Figurky. Nelíbí se mi. Nenávidím ji.
Nemusíme ji nenávidět.
Dietní sušenky mě nezajímají. A zpěvačka nejsem.
Zvládla bys to.
Našla bys mi tělocvičny, kde se lidi seznamují?
Ty už s někým chodíš, ne?
To je do Dobré ráno, San Diego.
Aha. Promiň. Jasně.
- Otevřít, nebo zavřít? - Zavři.
Jsem fanda. Nebo spíš fanatik.
Možná už skoro extrémista.
S tím běháním?
Jo, vůbec jsem to nečekal, ale ztotožnil jsem se s tím. Svobodný běh.
A neunavuje tě to?
To je nejlepší.
Chci aktivně pomáhat sociálně znevýhodněným dětem.
S běháním. Teď.
A nemůžou si běhat, kdy chtějí?
To by člověk řekl, že?
Ale…
všudypřítomná třídní nerovnost je prostě…
To je jedno. Promiň, mluví ze mě nadšení nováčka.
Promiň. A co ty?
Je něco, v co pevně věříš ty nebo na co máš vyhraněný názor?
Mám vyhraněný názor na to, že lidi by neměli chovat hady.
Aha. Dobře. Jasně. Dobrá odpověď.
Asi nevím, no.
Do ničeho zas tak zapálená nejsem.
Ne jako ty.
Proto jsi mě pozvala na rande?
Jo.
A líbí se mi tvůj zadek.
Milý. To je milý.
Měli bychom asi zmínit to, co tady visí ve vzduchu.
Sheila. Ve vzduchu tady visí Sheila.
To by se jí nelíbilo.
Teda dělala by, že je jí to fuk.
No když pracuješ s mojí bývalou ženou, tak to asi není…
- Pracuju pro ni. - Pro. Jo.
No myslím, že by se to nás dvou nemělo nijak dotknout.
Co se týče vztahů.
Co ty na to?
Jo, já většinou souhlasím.
A ani o tom nemusíme mluvit. O ní.
Ale já bych asi chtěla.
Já taky. Jo. Někdy.
Ona s randěním neotálí, tak proč bys měl ty?
Jasně. To je fakt.
Proto to tady miluju.
O co jde?
Ukazujete na mě?
Jo, na tebe.
Aha.
- Tak jo. Pane jo. - To dáš!
Ahoj, holčičko.
- Vím, že jsi ještě naštvaná. - Fajn. Jsem.
Neměl jsem si domýšlet, jaké máš potřeby.
Zdravotní ani psychické.
To je tvoje pokání?
Chci ti pomoct.
Jako manžel a otec.
Pomoc si zasloužíš.
Udělal jsem si celý den volno. Od teď až do koupání budu Grace hlídat já.
A v tom čase si můžeš dělat, co chceš. Máš čas pro sebe.
Jde dnes na kontrolu k doktorovi.
Já vím, v 11:30.
Adresu i číslo už jsem si napsal.
Fakt to chceš?
Chci. Ale pro tebe. Chci to udělat pro tebe.
Zavoláš mi od doktora, jestli bude problém?
Zavolám. Užij si ticho a odpočiň si.
Bude to jen na chvíli.
Tak jo. Jsem připraven převzít dítě.
- Tak. - Dobře.
No jo. To zvládnu.
Tak.
Drž mi palce.
Jo, cvičení miluju.
Jakože… očividně.
Že? Právě jsem to říkal, ne?
Jo, ale já se ptala, proč cvičíte.
Fakt? No jo.
Sakra.
Mitchi, s přítelkyní jste se seznámili zde?
Je pro vás společenský aspekt cvičení důležitý?
Pokud mě budete natáčet, neuděláte pak ze mě idiota?
- Ne. - Protože jednou jsem byl ve zprávách
a udělali ze mě úplnýho idiota.
V žádném případě.
Já totiž nejsem plytkej člověk.
Jím hodně masa. To je zdravý.
Rád si před spaním dávám hořčík. A po ránu kreatin…
Je mi jasné, po čem tak silně toužím.
Musím tě přerušit, ale není to neslušný.
Bohatá, krémová chuť.
Velmi. Velmi.
V bocích mi nepřidá tuk.
Figurky.
Skvělé, chutné Figurky.
Rozumíte mi?
- Jo. Fakt. - Díky.
Dáme si pět minut pauzu.
- Pět minut. Jo. - Jo.
Blbej nápad, blbej výsledek.
Aha. Proč jsi chtěla, abych se tady stavil?
Nevím.
Abych měla pocit, že mám na víc,
a abys měl důvod mi věřit?
Něco ti povím.
Jsi tlustá. Jasný?
A není to sexy, ale hnusný.
Máš hubený ruce a obří, tlustou prdel.
Cože?
Co jsi říkal?
Neslyšelas mě?
Promiň, nesoustředila jsem se.
Myslela jsem na… Cože? Mohl bys to zopakovat?
Že na víc rozhodně máš.
Jo.
Jo, já myslela, žes to říkal.
Měli bychom se vrátit.
Tak co včera večer?
Díky, že ses nezeptala hned.
A co teda?
Bylo to fajn.
Jak se jmenuje? Do kolikáté chodí třídy?
Ach jo.
Dodržuje večerku, nebo má liberální rodiče?
Není to vtipný a je to blbost.
Dává smysl to předpokládat.
Fakt? Že jsem šel na rande s puberťačkou a že jsem kriminálník?
Kriminálník ne, ale prasák jo.
To jsi mi teda polichotila.
Randíš s těma, co můžeš ovládat. Nebo je zmanipulovat.
Nevinný vysokoškolačky, chůvy…
A Nicole Maurovou jsem snad „ovládal“?
Ne, byla o pět let starší. Ona políbila mě.
Já myslela chůvy, co jsi najal.
Ty ses líbal s Nicole Maurovou z Hillcrest High?
Jednou jsme si dali pusu, ale „líbal“ zní mnohem líp,
tak to říkej takhle.
Děsí tě silný, sebejistý ženy.
Ne.
Není to žádná ostuda.
Jen to znamená, že asi nechodíš do baru s nikým moc vyspělým.
Přistihla jsem Mayu, jak si na frndu dává pastu.
- Co? - Prý to štípalo.
Má pravdu. O nic nejde, ale jen ať to víš.
A potřebuješ pastu. A krekry.
Ahoj, holčičko, jsi připravená jít do školy?
- Jo. Chci tam jít s tetou Debbie! - Máš to mít.
Jasně.
Je jí 37. Víš?
Jmenuje se Alma a je to španělská architektka z Andalusie.
- Odtamtud je i Picasso. - Jsi marnej.
Má dvě děti, devět a jedenáct. To je věk, ne jména.
A nejvíc ze všeho se bojí hadů.
- Bože. - Kdo to je?
Tu neznáš.
Jdeme.
Zubní pasta.
A malá Grace měla… Jakou měla porodní váhu, pane Breeme?
To nevím. Ne.
Pořád má trochu podváhu,
ale kolik mililitrů zvládne během krmení vypít?
Pardon, ale myslíte mléka?
Ano.
Mléka. Jistě.
Nevím to přesně na mililitry.
Tohle se mi vůbec nelíbí.
SOUBOJ TELEVIZNÍCH TITÁNŮ
Byla jsem na skvělé schůzce s Moem Crittendenem a výrobci margarínu.
Viděli tu reklamu na sušenky a líbila se jim jako všem, ale…
mazala jsem jim med kolem huby, aby schůze proběhla, tak…
Být tebou, tak říkám radši „margarín kolem huby“.
Ten se povedl, Rusty.
- Co ty na to? - No já…
Nevím, co si myslet. Bude to mít i spodek?
Jistěže to má spodek.
Celej tenhle kšeft je na „spodek“.
Ten se ti zase povedl, Rusty. Bezva, že jsi tu.
Ksakru.
Z kostymérny mi donesou zkrácený kraťasy. Byly moc dlouhý.
Aha, jasně, no nedá se moc dobře soustředit.
Nepřemýšlelas o tom, že bys zkusila dětské pořady?
Ti výrobci margarínu si myslí, že by bylo moc fajn,
kdybys pro děti udělala naučný loutkový divadlo.
Tím by ses víc dostala do jejich rodiny značek.
Dětský pořady nebrat. Malý hvězdy, malá výplata.
Šéf má pravdu.
Kelly, tady nejde o to, kolik ti za to zaplatí dopředu.
Jde o to, kolik ti dají „dozadu“.
Ne! Už mi to došlo. Dobře.
Je mi trapně. Chápu. Stihla jsem to zarazit.
To dává smysl mně, ale…
Jo.
Nesu slečně Kilmartinové kraťasy.
Bohulibá práce. Děkuju.
A speciální zásilka.
To není charita?
Tohle do mě Rusty vtloukal dlouho.
Chtěj plat vždycky dopředu.
„Protože co jinak budou dělat?
Udělají snad show bez tebe?“
Tomu se říká dobrej byznys.
Sakra. Já si je oblíkla naopak.
Díky tomu jsi roztomilá. Díky tomu a díky tomu zadku.
Párty vpředu, párty vzadu.
To člověka probudí.
Moje dcera je nemocná, nebo co mi…
Ne, nic jí není.
Pane Breeme, víte, jakou máte krevní skupinu?
Ano. Nulu.
A jste si tím jistý?
Naprosto.
Máte stejnou jako vaše žena. A Gracina krevní skupina je AB.
To je špatné?
Není to dobré ani špatné. Je to prostě…
Musí to být nějaká chyba.
Vy a vaše žena máte nulu, takže vaše dítě taky musí mít nulu.
Pane Breeme, volám vám ze zdvořilosti, jako chlap chlapovi,
abych vám pověděl, že je biologicky nemožné, abyste byl její otec.
Nechci se zaplétat do manželských záležitostí. Prostě…
Voláte ze zdvořilosti. Jako chlap chlapovi.
Správně.
Ano, děkuju.
Měla bych oslavit pět měsíců
bez přejídání a vtíravých hlasů.
Já vím. Měla bych.
Dařilo se mi hrozně dobře, ale pak nevím, no.
Ty hlasy už jsem neslyšela,
ale pak se změnily.
A změnily podobu.
A začaly se mi zjevovat v jiné formě.
Zase jsem se přejedla na tom veletrhu fitness.
Figurkama?
Jo. Těma.
Myslela jsem si, že to zvládnu, ale pak…
Bohatá, krémová chuť.
- V bocích mi nepřidá tuk. - Vy fakt…
Je mi jasné, po čem tak silně toužím.
Musím tě přerušit, ale není to neslušný.
Bohatá, krémová chuť.
Velmi. Velmi.
V bocích mi nepřidá tuk.
Figurky.
Skvělé, chutné Figurky.
Chceš se nám dnes s něčím svěřit, Sheilo?
Vítám vás zpět.
Teď je v San Diegu třináct minut po celé,
takže je čas na naši oblíbenou odbornici na fitness,
Sheilu D. Rubinovou.
Sheilo, prý nám dnes povíš, jak jsou tělocvičny,
které jsou čím dál populárnější, trendy místem k seznamování.
Prý překonávají i bary pro nezadané. Pověz nám o tom víc, Sheilo.
Radši ne, ale díky moc za ten úvod, Stew.
Jsi Dick? Nebo Stew?
Zapomněla jsem tvoje jméno. To je jedno.
Nebudu mluvit o tom, jak se nezadaní setkávají v tělocvičnách,
protože to je blbost a nechce se mi.
Ale využiju svůj čas ve vysílání k tomu, abych promluvila o něčem víc…
O něčem víc…
Chci vám říct něco jiného.
Musím to říct. Kdybych to neřekla, tak asi…
Tak asi vybouchnu.
Už od puberty trpím poruchou příjmu potravy, bulimií.
A nezlepšilo se to ani poté, co jsem se vdala.
Ani když jsem měla dítě.
Ale zlepšilo se to v momentě, kdy jsem objevila cvičení,
které mě dostalo z chmurných myšlenek v hlavě do mého těla.
Tím se mi otevřela brána do nového, zdravějšího života.
Vyhledala jsem pomoc, léčila jsem se a bylo mi lépe.
Byla jsem zdravější. Šťastnější. I nadějnější.
Což mě přivádí k tomu, o čem bych dnes ráno chtěla mluvit.
Nenávidím totiž celou myšlenku
Hartman Foods a jejich „dietních“ sušenek Figurek.
Dietní sušenky neexistují.
Stejně jako neexistuje zkratka k vašemu novému já.
Je to lež.
Je to krásná, atraktivní lež,
kterou vám prodává krásná, atraktivní lhářka.
A nevím, jak to máte vy, ale mně už je z těch lží špatně.
A unavuje mě to.
Něco vím jistě, a možná je to to jediné, co vím.
Žít zdravě a šťastně není snadné.
Je to pomalý, ale jistý proces plný dřiny a odhodlání.
Ale existuje naděje.
A pokud chcete vědět víc, kontaktujte mě přes Figuru od Sheily.
PO Box 89, San Diego, Kalifornie, 92101.
- Haló? - Co si myslíš, že děláš?
Greto. Já myslela, že se mnou nemluvíš.
Myslím, že mi dlužíš aspoň stručný vysvětlení toho,
co jsi to dnes ráno v televizi předváděla.
Udělala jsem, co jsem chtěla.
A je to tu.
- Díky, žes mi to řekla. - Já to neplánovala.
Nevěděla jsem, co řeknu.
- Ale musela jsem říct pravdu. - Jasně.
Jsi fakt odvážná.
A je fuk, že jsi tím zaútočila na Kelly a na mě.
Tohle ona nestrpí.
To je tvoje nová práce? Vyřizuješ mi výhrůžky od Kelly?
Ona neví, že si s tebou volám. Tohle ti říkám…
Říkám ti to jako bývalá kamarádka.
Tak to jsi fakt odvážná.
Já…
- Je mi líto, jestli jsem tě… - Není ti to líto.
Ale bude.
Překlad titulků: Karel Himmer