Sveiks!
Nu sveiks!
Šīla.
Nāc iekšā.
Necerēju tevi ieraudzīt Rīno.
Ko...
Spēlēsi vienročus? Lai šonakt uzsmaida veiksme?
- Vai šodien. Ir diena. - Es nespēlēju azartspēles.
Zinu. Es jokoju.
Tu man zvanīji.
Naktī.
Teici, ka tev mani jāsatiek.
Jā, tā bija.
- Tu šo zvanu neatceries. - Atceros gan.
Nē, neatceries.
Nē.
Es ļoti atvainojos. Es...
Tu biji piedzērusies.
Es neatbraucu, lai...
Es neko no tevis negaidu.
Vai es kaut ko apsolīju?
Es tikai gribu pārliecināties, ka tev viss ir kārtībā. Tas arī viss.
Vai nav kārtībā?
Man vienkārši reizēm ir tādas dienas, kad es nespēju.
Un šodien es nespēju.
Es ne...
Tava sāncense, kuru gribēji neitralizēt,
vai viņa ir šeit?
O jā, šeit gan. Jā.
Izrādās, viņa ir visur. Vismaz visur tur, kur esmu es.
Paldies, ka atbrauci.
Atzīšos, ka varbūt pat priecājos par iespēju uz brīdi tikt prom -
ka varbūt ir problēma, kuru es tiešām varu atrisināt.
Nevis kā Marijas gadījumā, kur es jūtos bezjēdzīgs.
Varbūt apsēdies? Apsēdies, apsēdies. Es tev ieliešu ūdeni.
Man? Nē, tas...
- Tas nav nepieciešams. - Nē, lūdzu.
Kas...
Kas notiek?
Viņa vairs nav viņa.
Un mani tas biedē, ja godīgi, - kāda viņa šķiet patiesībā.
Mēs cenšamies palīdzēt,
un baznīca arī ir gādīga, taču viss trāpa garām mērķim.
Es baidos par... drošību.
Viņas un bērna.
Vai esi apsvēris iespēju meklēt viņai psihologa palīdzību?
Nē.
Tas varētu palīdzēt. Patiešām.
Palīdzēt tā, kā nespēj Dievs?
Varbūt.
Ja nu Dievs viņai palīdz šobrīd?
Ja nu Dievs tevi atveda šurp, lai tu uzzinātu, ka terapija var palīdzēt...
Tagad tu esi Viņa praviete?
Tu taču zini, ka tā ir.
Citādi kāpēc tu man sāki sekot?
Dievs noteikti turpinās viņai palīdzēt. Bet tikmēr
kāpēc nemeklēt arī profesionāla psihologa palīdzību?
Kā vispār lai kādu atrod?
Šīla! Ver vaļā!
Kāda suņa pēc, Šīla?
Labi.
Mums ir jārunā!
- Piedod. Zinu, ka... Tikai... - Taisi vaļā!
- Ko? - Piedod.
Tu mani neņem par pilnu? Vai tas viss bija tikai joks? Izjokošana?
Tu tagad esi TV personība,
un tu uz skatuves izģērbies
industrijas ietekmīgāko spēlētāju priekšā?
- Tu nezini visu. - Hartman ir nikni un noraizējušies,
bet pārsvarā nikni. Un zini? Es arī.
Es saprotu. Bet varbūt...
Un, kad Mosties, Sandjego! uzzinās, ka tu esi izrādījusi savus apaļumus...
- Grēta! - Es aizbraucu mājās.
Knapi noskatījos, kā dvīņi nopūš dzimšanas dienas sveces,
kad mani jau sauc atpakaļ, jo...
Šīla, tu uz skatuves noģērbies plika Nacionālajā veselības un fitnesa izstādē!
Nedomāju, ka es biju pavisam plika.
Uz spēles ir mūsu finansiālā brīvība, bet tu šeit...
Tas bija kaut kāds protests, vai arī tev viss šis šķiet liels joks?
Tas nekādā ziņā nav joks. Un es ļoti, ļoti nožēloju.
Pirmajās sarunās ar Hartman
es uztraucos, vai pārstāvēt pārtikas produktus
tev nebūs pārāk grūti, ņemot vērā tavu atlabšanas procesu.
Izstāsti! Izstāsti, ka vakar pielēji mūli,
fantazēji par skūpstu ar Keliju,
pamodies paģiraina un nokaunējusies, mēģināji iespīlēt savu pakaļu zeķturī,
sapsihojies, visu priekšā norāvi sev drēbes,
iemeties vannā ar cepumiem, visu izvēmi,
tad ieraudzīji vīrieti, ar kuru tev bija romāns aiz izmisuma,
pie kā pati esi vainīga vismaz par 80 %, jo, tiklīdz kāds tev pieskaras,
viņš kļūst par pretīgu mēslu.
Un viņai jābrauc mājās un jāaizmirst par tavu "biznesu",
kamēr arī viņa nav kļuvusi par pretīgu mēslu!
Grēta.
Es paslīdēju.
Garīgi.
Taču ceļā uz atlabšanu tā var notikt, un tas bija mirkļa vājums.
Un otru tādu es nepieļaušu.
Nepieļaušu.
Mēs esam komanda, Grēta. Tu un es.
Es parunāšu ar Hartman un paskatīšos, ko varu iesākt.
Paldies.
- Esi pārliecināta, ka tev viss labi? - Jā.
Gaiss tīrs. Viņa ir prom.
- Piedod. - Tas ir muļķīgi. Man jāiet.
Tev nav jāiet.
Jā.
Ja tev mani vajag vai...
Ko?
Ja man tevi vajag, ko lai es daru?
Malacis, lūzere!
Piedzerties un zvanīt puisim kā 17 gadu vecumā!
Un tad gribēt nodrāzties, kad esi viņam sadirsusi, ka Dievs palīdz viņa sievai.
Kas ir ar tevi?
Nekas. Nekas ar tevi nav,
jo tāda ir tava īstā būtība.
Cietsirdīga, resna, tizla lūzere. Tu esi bezvērtīga. Mēsls.
Jā...
Ziema, pavasaris, vasara vai rudens.
- Apskauj mani, murmuli! - Jā, jā. Piedod. Jā. Protams.
- Oho! - Ai, mīļais!
Prieks, ka piezvanīji.
Tu neizskaties labi.
- Ko? - Es tai autobusā tā pārkarsu!
- Tev kondicionieris ir? - Jā, ir ieslēgts.
Grētai taisnība. Tu sevi pataisīji par muļķi,
izrādot savu noļukušo, pliko ķermeni saviem amata brāļiem.
Tagad visi uz tevi skatās un zina, ka tavi krūtsgali ir kā sažuvušas rozīnes.
Droši vien saoda arī tavu pretīgo vāveri.
Un aizbildnība uz pusēm nebūtu nekāda problēma,
bet man ir jauns darbs, kurā esmu ļoti noslogots.
Labprāt palīdzēšu. Beidzot būšu kopā ar jauko brāļameitu.
Un man bija jātiek prom no Filadelfijas. Maza pilsēta, aprobežoti cilvēki.
Visas vietas man atgādināja par Džeku,
kurš - es nejokoju - ieķīlāja manu Nikon F3.
Nu kā lai es pelnu iztiku,
- ja esmu fotogrāfe bez kameras? - Jā.
Nācās slēgt studiju, kur es arī gulēju. Ievākties pie Tonija. Tu atceries Toniju?
- Nē. - Notis nepazina,
bet iemācījās spēlēt klavieres un pelna ar to naudu.
Līdz Mistija aizbrauca uz koledžu un es ievācos viņas istabā. Un bija labi,
bet tad es sāku strādāt zobārstniecības reģistratūrā,
kur man bija pilnīgi nenormāls darbalaiks. Brīvas tikai sestdienas un svētdienas.
Un es tā: "Pag, jūs tur problēmu nesaskatāt?"
Bet tad piezvana Mistija: "Pag! Mums vajag kopušku mammu.
Brauc šurp!" Un es aizbraucu! Un bija lieliski.
Bet tad es tā: "Tagad man jāievēro tādi paši noteikumi kā studentiem?"
Es atvainojos! Tā ka brīvības, zin, nekādas.
Tāpēc prieks, ka tiku prom
un tagad esmu pie sava brāļa, pēc kura tik ļoti ilgojos.
Deba, piedod.
Piedod man par atšķirtību, kas mums šajos pāris gados radusies.
- Desmit gados. - Desmit gados.
Tevi es nevainoju, Denij. Mums satikties neļāva Šīla.
Bet tagad mēs esam kopā, un tikai tas ir svarīgi.
Es tev palīdzēšu to izturēt. Pa abiem kopā mēs tiksim galā.
Un johaidī!
Kas tā par lielo meiteni, kas stāv manā priekšā?
Tā taču nevar būt mazmazītiņā Majiņa! Tu nevari būt tik liela! Tev ir jau 11?
- Seši. - Nē! Nāc šurp!
Mums abām ies tik jautri! Es apsolu.
UZLABOTĀ AEROBIKA
Kāpēc tagad vispār vingrot? Viss!
Vairs nebūs Mosties, Sandjego! Drīzāk būs Arlabunakti, Šīla!
Tā, dāmas un kungi.
Sāksim!
Maigi un lēnām.
No vieniem sāniem uz otriem.
Mazi palēcieni.
Un tagad šūpojamies.
Līgani, viegli.
Kā vēsmiņa koku zaros.
Un apļojam rokas un peldam ezerā.
Lēnāk!
Lēnām un prātīgi.
Visi skatās tikai uz tevi!
To taču tu gribi, vai ne?
Slava izraisa interesi,
tāpēc parādi kaut ko, lai ir kur piesiet aci!
Vai dieniņ!
Šķiet, nu jau ir par vēlu,
jo visi jau redzējuši, kā tu sprāgsti laukā no korsetes
kā tāda pārstūķēta cepumu kārba.
Ai, nu neko. Cik žēl.
Šīla?
Ak nē.
- Tu negribēji, lai es braucu, jā? - Nē. Tā nav.
Es tikai... Es neticu, ka tu to izdarīji.
Es esmu nedaudz izjukusi.
Es vispār esmu daudz izjukusi.
Panāc. Nāc šurp.
Ir labi.
- Es tevi aizvedīšu vakariņās, labi? - Labi.
Vakariņas ir galdā.
Pākšu pupiņas šķiet brīnišķīgas.
Tā.
Tas. Šis.
Lūdzu.
- Vai tas ir... - Vecmāmiņas kartupeļu kūgels?
Ir gan!
Neatceros, kad pēdējoreiz ēdu...
Šis. Un es papildināju tavus sulu krājumus.
Patiesībā uzlaboju.
Tādas mēs īsti nelietojam.
- Garšīga. Ļoti garšīga! - Vai ne? Vai ne?
Jā, nu protams. Tas ir sīrups ar augstu fruktozes saturu.
Labi. Ķeramies klāt!
Ai, velns!
Piedod, Maja.
Es aizmirsu par to tavu veģetāriešu padarīšanu. Velns!
Neatvainojies. Tas nekas.
Tu vienmēr esi bijis liels gaļēdājs.
Nu goda vārds, no mūsu bērnības tu man esi palicis prātā
vienmēr bez krekla un ar vistas kāju rokā.
Viņam patika kāri noplēst gaļu no kaula.
- Nē. - Nu, vai tā veģetāriešu padarīšana...
Tā gribēja Šīla, jā?
Jā, vispār mēs abi.
Tomēr tas bija vairāk vides, nevis dzīvnieku labklājības dēļ.
Vēl viens veids, kā viņai kontrolēt savu diētu un tevi.
Es tikai saku, ka tā ir tava dzīve...
tagad.
Es arī gribu! Lūdzu.
Drusciņ.
- Nē... Nu Debij! - Nu...
- Vēl! - Maja!
Tā, nu viss.
Tā. Par saldiem dzērieniem un kārtīgu gaļu!
Tu esi Rūbina caur un cauri!
Ļoti gardi. Tici man.
Jā, izskatās labi, tikai...
Man patīk izvēlēties. Zini, kompleksā maltīte man ir kas jauns.
Izskati, ka tevi kāds vada -
cilvēks ar milzu zināšanām un gādību -
cauri sinerģiskam piedzīvojumam.
Šefpavārs veltīja laiku, lai garšotu un eksperimentētu,
lai visu sasvērtu ar grama precizitāti,
tāpēc tad, kad viss būs apēsts, tu sajutīsi sātu un nebūsi pārēdusies.
Tu vari atbrīvoties.
Tev nav jādomā.
Vienkārši baudi.
Ir labs?
Ideāls.
Es ļoti priecājos, ka tu atbrauci.
Es arī.
Šodien bija...
Šodien bija pilnīgs trakums.
Es klausos.
Es varu dabūt vēl?
Nē, nevari. Tev jāiet gulēt.
Tev jāpataupa vieta tam, ko es pagatavošu rīt.
Labi? Ej tīrīt zobus!
Nu, kā tu jūties?
Lieliski. Esmu pārēdies. Zini, tas bija satriecoši.
Nē. Tu, Denijs. Pa īstam. Kā tu jūties?
Labi. Es jūtos labi.
Es cenšos saprast šo bērna audzināšanu šķirtā ģimenē...
- Ak dievs, kā viņa tevi ir sačakarējusi! - ...patlaban.
Nē. Vienkārši...
Galīgi tevi sajājusi.
Drusciņ. Drusciņ, jā.
Un tagad tu jūties pavisam viens.
Jā.
Tas nekas. Es esmu klāt.
Tev taisnība.
Man vienkārši negribas atzīt, ka jūtos tik vientuļš.
Es gaitenī redzēju paziņojumu
par kaut kādu luau pasākumu, ko viņi organizē,
un tas liekas tāds īpašs, un... nezinu.
- Es Maju pieskatīšu. Aizej! - Nē.
- Kāpēc tad esmu atbraukusi? - To luau te rīko katru vakaru.
Tas nav nekas īpašs.
Ne arī jautrs. Jo tur visi ir riebīgi.
- Tur visi ir riebīgi? - Jā. Visi.
Es tur aizgāju ar atvērtu sirdi un prātu, un es...
Tu tiešām tā nerunā aiz bailēm?
Es... Aiz bailēm? Es neesmu...
Es nebaidos no luau, Debij. Skaidrs?
Ja tu man netici, aizej pati.
Tad redzēsi. Bet zini: kaut arī cilvēks ir aplicis ziedu viju,
tas nenozīmē, ka viņš dzīvo pēc aloha principiem.
Un tad - nezinu - es kaut kā attapos kaila.
- Jā. - Labi. Es atvainojos.
- Es negribēju... - Tas nebija smieklīgi. Tici.
- Neviens nesmējās. Neviens. - Nē, es ne...
Saprotu, tas noteikti bija briesmīgi. Bet drausmīgi smieklīgi.
Izbeidz! Tā bija...
- Tā bija briesmīga sajūta. Briesmīga. - Mans dievs!
Piedod. Es tevi saprotu.
Bet zeķturi fitnesa izstādē?
Nu kāds tagad ir gads?
Varbūt šo pasākumu vajadzēja sapurināt.
Bet es nebraucu šurp neko purināt.
Es gribēju attīstīt savu karjeru, spert nākamo soli.
Jā.
Jā, restorānu pasaulē man arī tā vienmēr saka -
ka jāsper nākamais solis.
Jāatver savs restorāns.
Bet nē.
Lai paliek. Tas nav interesanti.
Nē, izstāsti! Kas?
Vienkārši ne...
Ne jau tāpēc es sāku strādāt ar pārtiku.
Kāpēc tad?
Labrīt, saulstariņ!
Labi.
Man ir kokteiļi un jaunumi.
- Labrīt. - Labrīt.
Ei, es nāku! Nāku!
- Čau! - Tu neticēsi,
bet man izdevās saglābt līgumu ar Hartman.
Bija jāliek lietā diplomātija.
Pati sev uzsitīšu pa plecu. Labprāt.
- Nu tad tā. Esi gatava... - Es vakar padomāju,
un man arī ir kaut kas, ko pastāstīt tev.
- Apsēdies. - Labi. Par ko domāji?
Ir labi. Viss ir labi.
- Tev patiks. - Labi.
Lūdzu, nu apsēdies.
Es gribu atgriezties pie pamatiem.
Pie tā, kas mani pamudināja sākt šo piedzīvojumu.
Šī izstāde, cepumi...
Tas nav mans mērķis. Nekad nav bijis.
Un šī mana paslīdēšana... Tā ir zīme.
Mums Hartman nav vajadzīgi. Bez viņiem mums ir labāk.
Atvaino, ko?
Vai te kāds ir, par kuru es...
- Ei! Nāc ārā! - Sveiki!
Karlos, tā ir Grēta, par kuru es tik daudz runāju.
- Tikai labu. - Jā.
Sveiki. Atvainojiet par izskatu.
Tātad ar to tu nodarbojies?
Visu laiku viņu te slēp?
- Pag. Slēp? - Ko? Nē!
- Nē. - Man un tev - mums abām ir jārunā.
Divatā.
Skat, skat, skat.
Vai bija sūdīgs vakars tajā sūda luau?
Piedod, Denij, bet vakars bija lielisks!
Viņi visi bija tik forši un laipni!
Ar viņiem ir šausmīgi jautri.
Varbūt tev bija citādi, jo tu esi sieviete, tāpēc...
Varbūt.
Man stāstīja, ka tu uzvedies kā kretīns atkritumu šķirošanas dēļ.
Esmu kretīns tāpēc, ka rūpējos par planētu? Jauki. Ļoti jauki.
Varbūt pie vainas, mans mīļais, dumjais brāli, esi tu.
Nu, tā gan nav tava vaina.
Labi. Varbūt šodienai "Margaritas" izraisītu atklāsmju pietiks.
Mamma tevi lutināja.
Lūdzu!
- Tu zini, ka tā ir taisnība. - Nē. Nelutināja!
Viņa aplaudēja par katru nieku -
kad tu pateici "paldies" vai noslaucīji sev dupsīti.
Dabiski, ka tu uzslavu jauc ar mīlestību un tāpēc tā dzīvo.
Ej ellē!
Un tava laulība! Nu, zini...
Tā tikai apstiprināja, ka tu vēlies, lai tevi apbrīno.
Ja vari izpelnīties tādas kārnas kuces atzinību...
Tā! Nu gan pietiks.
To pēdējo vari aizmirst.
- Jā. - Es nebraucu šurp taisīt nepatikšanas.
Es atbraucu palīdzēt.
Tēti!
Es tikšu galā. Ej skriet.
Labi. Lieliski. Jā.
Tu atkal ļauj vīrietim, ar kuru tikko esi sākusi kniebties,
noteikt tavai dzīvei pilnīgi citu virzienu.
Tas bija mans lēmums, mans gājiens.
Viņš tikai klausījās. Tu to varētu darīt vairāk.
Nē! Es tavus gājienus vairs nevaru atļauties.
Nē. Šajā darījumā es riskēju ar visu, bet tu gribi...
Man tas ir kas vairāk par biznesa darījumu.
Man tā ir mana dzīve.
Augums kā Šīlai esmu es.
Tu mani nekad neuztversi kā pilnvērtīgu partneri.
- Tā es to nebiju domājusi. - Zini, ar ko es runāju?
Ar Keliju Kilmārtinu.
Viņa bija šokā, ka es spēju nogludināt nesaskaņas ar Hartman.
Teica, ka ir sajūsmā par manu biznesa domāšanu.
Tieši tā. Blondīne māk izteikties.
Un vēl viņa ir dzērāja un mele.
Pēdējās dienās es ar viņu daudz esmu bijusi kopā,
- un zini - viņa... - Viņa ir zvaigzne un profesionāle.
Tu negribi darījumu ar Hartman? Labi.
Jo zinu, ka viņa gribēs.
Ei!
Rūbina kungs?
Ei! Es atnācu parunāt ar savu sievu, un ir jau 9.00.
Vai tad jūs neesat vaļā?
Laikam šodien atnācu vēlāk, jo priekšniece ir izbraukusi.
Jā. Nuja. Jā. Zinu.
Es... Jā, viņa ir tajā...
- Nacionālajā fitnesa... - Nacionālajā...
- ...un veselības izstādē Rīno. - Jā. Rīno.
Es zināju. Jā. Velns! Labi.
- Nolādēts! - Jums viss kārtībā, Rūbina kungs?
Varat saukt mani par Deniju.
- Nē, paldies. - Vai es varētu viņai atstāt ziņu?
Tagad?
- Jā. Piedodiet. Diezgan steidzama lieta. - Jā.
Tā. Es sākšu ar...
"Šīla, tagad es saprotu visu,
un ne jau visu par izplatījumu un tamlīdzīgi."
Un "tamlīdzīgi" nevis atsevišķi, bet kop...
Es zinu, kā raksta "tamlīdzīgi", Denij.
Jā. Pareizi. Protams. Atvainojiet. Gatava?
"Es saprotu visu par vingrošanu.
Tev bija taisnība, Šīla. Par to visu.
Par fitnesu un veselību. Šīla... "
Fidīlij, nerakstiet "Šīla" ikreiz, kad to pasaku.
Vienkārši es šobrīd to saku skaļi ritma pēc.
- Skaidrs. - Labi. Tā.
"Tu esi atklājusi kaut ko lielu un svarīgu.
Un es zinu, ka tu to zini, bet tagad to zinu arī es.
Bet es nedz esmu greizsirdīgs, nedz draudu vai kā tā."
Ja es būtu tevī klausījies,
varbūt būtu sapratis, cik tas ir svarīgi,
un ātrāk būtu kļuvis apmierinātāks.
Un es būtu to sapratis. Un es būtu sapratis tevi.
Un, kas zina, varbūt viss būtu drusku citādi."
Atvainojiet. Tālāk būs daudz dīvaināk. Nu, viss labi? Mani vēl uztverat?
- Jā. Uztveru. - Labi. Lieliski.
"Tagad es zinu, kāpēc tu drāzies ar Džonu Brīmu."
Jūs varat to rakstīt. Jūs varat to rakstīt. Jā.
"Vienmēr esmu zinājis, kāpēc Brīms drāzās ar tevi, bet nu saprotu arī tevi.
Savā ziņā vai varbūt visās ziņās viņš tevī klausījās."
"Un tu saproti dzīvi, Šīla."
Vispār to "Šīlu" rakstiet. Tā man šķiet svarīga.
- Skaidrs. - Labi.
"Es tev nepiedodu. Es tev nepiedošu.
Taču gribu, lai zini, ka tagad es tevi saprotu.
Un tas man šķiet kaut kas.
Varbūt kaut kas, ar ko sākt."
Jā. Ziņas beigas.
Vai jūs...
Vai jūs negribat kādreiz iedzert kafiju?
Tā noteikti nav laba doma.
Bet - jā, varbūt.
Varbūt es gribētu.
Labdien.
Atvaino.
Es gribēju tev pateikt...
Es domāju, ka tev pateikšu.
Es atvainojos. Baznīcas vārdā.
Viņu attieksme pret tavu veselību,
pret tavu ārstēšanu, iespējams, bija maldīga.
Man ir pastāstīts par alternatīvu piegājienu.
Pastāstīts?
Par psihiatru. Esmu tev rīt sarunājis vizīti.
Ko?
Man viņu rekomendēja. Ārsts ir ļoti labs.
Tātad tu domā, ka esmu traka?
Es domāju, ka profesionāla palīdzība...
Nē! Pilnīgi izslēgts!
Es neesmu traka, Džon!
Un neticami, ka tu...
Nē!
Šķiet, ka man piestāv labāk.
Kelija un Grēta - bosi, beibes, brīnumdraudzenes.
Tu esi viņu zaudējusi. Vienīgo, uz ko varēji paļauties.
Kā domā, kā tev bez viņas ies?
Man ies ļoti labi.
Man ir darbs televīzijā.
Un man ir mīļotais. Un man ir daudz fanu.
Pagaidām ir. Bet, ja tu domā, ka izturēsi
bez vienīgās īstās draudzenes, kas tev tiešām tic...
Tad tu esi resnāka, nekā man likās.
- Resnāka? Tā tu to nedomāji. - Ne jau es izdomāju noteikumus.
Es vairs negribu ar tevi runāt. Vari iet.
Septiņu kārtu maltīte ar Karlosu,
un savu labāko draudzeni tu izmet laukā.
- Es negribu uz tevi dusmoties! - Tu to vairs nedari.
Tu ej grupas terapijā. Esi ceļā uz atlabšanu.
Es esmu ceļā uz atlabšanu!
Man tā neizskatās. Man izskatās, ka tu karājies mata galā
un gaidi to brīdi, kad norauties.
Tāpat kā visi citi tajā modes skatē,
kad tu izlēmi atvērt savu sievišķo bufeti
un visiem nodemonstrēt savu saplaisājušo servīzi.
Vai palīdzēt ar somām?
Paldies, pati tikšu galā!
Tulkojis Imants Pakalnietis