Vi förväntar oss ytterligare 15 cm regn innan kvällen.
Det råder översvämningsvarning ner mot Baltimore.
Undvik att köra om möjligt.
Vi såg flera vrak på motorvägen, bland annat en kyrkobuss.
Vi ber för deras familjer.
Jisses. Ta hand om dig, Ed.
Nu går vi över till soliga San Diego och vår fitnessexpert Sheila D. Rubin.
Kolla bara. Det är inte tungt - det är utmanande!
- Vet du skillnaden? - Jajamän.
- Gör du verkligen det, Stew? - Nej.
Tung är rösten i ditt huvud som säger att du inte kan,
att du misslyckats tidigare och är svag. Och du är den sista som vet det.
Har du pratat med min svärmor?
Skojar bara.
En utmaning är det som kvarstår när man kvävt rösten.
Det är den brännande känslan i låren som säger att du klarar det.
Så klickandet i mitt knä är en utmaning?
Nej, Stew. Det är artros.
Men vi kan arbeta med det. Jag kan visa några variationer.
Fyr, tre, två, ett. Kom igen!
Gå, gå, vänd. Gå, gå, vänd. Du klarar det!
Tack!
Tack, tjejer.
- Okej... - Ursäkta.
- Förlåt. Hej. - Tack.
Fantastiskt. Du är en stjärna.
Jag blev helt vimmelkantig.
Lugn. Det är bara första dagen.
Det där sändes precis till varje kök och vardagsrum i USA.
New York, DC, Jacksonville, Topeka...
Varför nämner jag städer? Du vet vad USA är.
Du är fantastisk, förstås. Men det vet du ju, så jag går rakt på sak.
Vi vill föreslå ett samarbete mellan ditt nationella varumärke och vårt.
- Regionala varumärke. - Du är på Good Morning America.
- Jag skulle kalla det nationellt. - Jag menade er.
- Hartman Foods finns inte i sydväst än. - Eller i nordväst.
Alltså, öhm...
Så det är vi som ger er en språngbräda, inte sant?
Jag hoppar in innan damerna tar kål på dig, Mason.
Vi finns inte överallt än, men vi vill att du hjälper oss med det.
Alla vill vara Sheila Rubin.
Men de undrar:
"Vad måste jag uppoffra? Njutning? Lycka?"
Inte nu längre.
Möt vår nya produkt: en fettfri kaka.
Inget fett i kakan - inget fett på dig! Vetenskapligt bevisat.
Vi kan ta detaljerna sen,
men vi tänkte oss ett ansenligt förskott plus vinstandelar.
Varje gång nån tar en tugga av en kaka så får du en del av kakan.
Men först till det roliga. Vi vill veta vad du gillar och ogillar.
Vad är din favoritsmak? Vi har många att välja mellan.
Den här kakan måste förkroppsliga dig.
Vi behöver lite tid med kakorna.
Så vi tar hem några prover och återkommer med vad vi tycker.
Alla pratar på som om kakorna inte finns, men det är det enda jag ser.
Det är som...
Vet ni vad?
Det är som ett blinkande stroboskop. Och jag ska bara ignorera det?
Hur då?
Eller som om folk skulle ha sex där inne,
och alla låtsas som ingenting och bara pratar på som vanligt och...
Jag kan bara inte!
De frågade vad min favoritsmak var, men det galna är att jag inte vet.
Jag vet verkligen inte.
Jag trodde att jag bara blev ställd mot väggen,
men ju mer jag tänkte på det, desto mindre visste jag.
Så blir det när man förvägrar sig allt man begär.
Man glömmer bort vem man är.
Där har vi det. Jag vet bara inte.
Jag vet inte vad jag gillar. Och det är så förödmjukande att erkänna.
Förutom här inne.
Min terapeut sa åt mig att gå ut och äta ensam.
Testa nya saker, ge mig själv en chans att upptäcka vad jag gillar och ogillar.
- Hur gick det? - Det gick inte.
Äta middag ensam ute med alla stirrande blickar? Jag skulle dö.
Okej... Vad händer här då?
Vänta, du ser bekant ut.
Från Posten. Du sålde frimärken åt mig.
- Precis. Jag glömmer aldrig ett ansikte. - Vad fan gör du här?
Vad jag gör här?
Vad gör ni här?
- Är du med i nån sekt nu också? - Det här är min anonyma stödgrupp.
Men förlåt. Jag visste inte.
Jag var bara ut på en snabb joggingrunda för att rensa skallen.
Jag gör det rätt ofta nuförtiden.
Det är livsförändrande.
Det är faktiskt jag-förändrande.
Jag råkade bara springa hit, men jag ska lämna dig i fred.
Jag ville bara höra om du kan hämta Maya en dag tidigare.
Kollegorna bjuder med mig på afterwork.
Om jag bara tackar nej blir jag kontorets gamling.
Skojar du? Du måste fråga tidigare.
Alltså, jag kan fråga nån på boendet om du vill,
men innan kvällen är över lär vår dotter sörpla margaritas då.
Du bor inte här längre.
Du måste ringa före. Eller åtminstone knacka på.
Okej.
Ditt ex är verkligen nåt extra.
Vi lär inte se Marsha på ett och halvt år.
Förlåt. Det kommer inte att upprepas.
Ett sätt att se till att det inte upprepas är att hitta en riktig lokal.
Jag tycker att det funkar bra här. Jag tar gärna emot er.
Det tror jag nog det.
Men att gömma sig i ditt garage är kanske inget vidare för återhämtningen?
Lite avskildhet förstör nog inte min återhämtning.
Men vår då? Vi är inte på tv.
Vi är vanliga svensson som har jobbat hårt för att komma hit,
och att vara din lilla hemlighet känns inget vidare.
Jag gömmer mig inte. Jag har bara fullt upp just nu.
- Med barnuppfostran, till exempel. - Jaha, så du är den enda med barn?
Jag tror inte det. Folk löser det.
Jag lovar att det inte blir fler avbrott.
POLISRAPPORT
- Ser du något du gillar? - Hur kan jag inte gilla det?
Vilket fint foto på dig med benen isär.
Ja, just det. Du vet ju inte ens vad du gillar.
Damer, herrar, choklad, vanilj...
Stackars liten. Jag har aldrig haft det problemet.
Det tror jag nog det.
Jag vet vad jag vill ha och hur jag ska få det.
- Jag vet också vad du vill. - Och vad är det?
Just nu vill du mest av allt jävlas med Danny.
Nej. Han är redan en katastrof. Han spårar ur ändå.
Visst, du kan vänta på att han gör det själv.
Under tiden kommer han att störa ditt liv, din återhämtning, dina affärer
och ändra ert vårdnadsarrangemang när han vill.
Men en dag till gör väl inget när du uppfostrat ungen själv i sex år
medan Danny låtsas som att hans liv är viktigare?
Han har dig som i en liten ask.
Det är bara sån han är.
Den han har tillåtits vara av alla. Av mig.
Så nu är det ditt fel att han är en lat, egoistisk jävel?
Den var bra. Du borde turnera med den rutinen.
På tal om det, borde inte du hämta Maya?
Är det här din bil?
Den var vår - min och Dannys.
Lyssna noga nu.
Cabriolet, tysktillverkad, skålade säten.
Du är på tv nu. Ha lite självaktning.
Bra, du är här. Jag hämtar Maya och säger...
Får jag ta ett snack med dig?
Visst.
Okej, vad är det om?
- Du har nu gemensam vårdnad om vår dotter. - Min advokat har inte sagt nåt om det.
Inga advokater, ingen diskussion. Gör det bara.
Okej. Jag fattar.
Du vill bli av med mig, för hur har jag mage att komma förbi huset
som vi båda äger eller jobba
- med företaget vi äger ihop? - Det räcker.
Så du använder vår dotter för att klippa mina vingar. Herrejävlar.
Varje gång jag tror att du nått botten så lyckas du sjunka lägre.
Lustigt att du nämner moral.
Minns du protesten i college då du krossade ett tingshusfönster
- och satt inne två dygn? - Tror du jag skäms över det?
Nej, du är säkert jättestolt.
Men varför var det bara två dygn?
Senast jag kollade får man upp till tio år för offentlig skadegörelse.
Är du advokat nu?
Jag behöver inte vara det för att lista ut att du tjallade.
Är det vad som hände? Du gav polisen några namn och...
Undrar vad Jack och Jerry skulle tycka om det.
Eller vad dina nya kolleger skulle tycka.
Vad hände med dig?
Ett inslag på tv, och plötsligt...
Jag har alltid varit så här. Jag har bara aldrig visat det för dig.
- Den passar inte. - Om du bara anstränger dig lite...
Så jag ser ut. Jag klarar inte det här.
Klart du gör.
Det är bara ett tag sedan du...
Lämnade huset?
Jag förstår att du är nervös, men det här är en viktig middag.
Det är viktiga människor.
De behöver veta att vi också är det.
Varför behöver du dem för att veta att du är viktig?
De förstår oss inte. De respekterar oss inte.
Deras intolerans mot vår tro är något som Herren får förlåta.
Men du vet hur mycket OS betyder för mig.
Ända sen jag var liten och tittade på det med min far.
Storhet genom disciplin och ett rent sinne.
Och att vara en del av det...
De satte upp kameror i kvarteret idag,
på varje lyktstolpe, för att fånga vandalen.
Nu blir vi övervakade. Hela tiden.
Hur vi hanterar det avgör vår framtid.
Nåt att dricka medan du väntar?
Jag väntar inte på nån. Jag är mitt eget sällskap ikväll.
Desto bättre.
Vänta lite.
Pluggade inte du på MiraCosta?
Alltså... Du ser bara så bekant ut.
Nej.
Jag tar gärna ett glas vitt, tack.
Det hände mig jämt när jag först hamnade på tv.
"Är du från Tampa?" Ser det ut som jag är från Tampa?
Fast kanske det gör det.
- Är du redo? - Ja. Få se...
- Behöver du mer tid? - Nej. Jag är snart...
Är det verkligen så svårt?
Är valet av förrätt en fråga om liv eller död?
Det verkar så. Vet du vad?
Kanske den där skrothögen passar dig ändå.
Har ni nåt lättare?
Allt här kommer med sås eller...
Det är hans grej.
Jag är ingen matexpert, men folk gillar vår surf and turf.
Jag brukar inte äta skaldjur.
Åh, men gud, nu vet jag! Från nyheterna!
Trikåtanten!
Herregud, inte gick ju du på MiraCosta.
Nu kommer alla att se dig suga i dig en hummerstjärt.
Den där lila ådran fylld med gudvetvad.
Jag tror faktiskt att jag behöver lite mer tid, tack.
Jaha, John. Så du är en galleriagubbe?
Jag är fastighetsutvecklare,
så köpcentrum är en stor del av min verksamhet.
Det är big business.
Vi är nöjda med vår tillväxt.
Och ingen är väl nöjdare än frugan?
Shoppa, shoppa, shoppa.
Maria, Heath pratar med dig.
Han pratade faktiskt om mig.
Det är ett mirakel när bilen har plats för både mig och hennes kassar.
- Påfyllning? - Vi dricker inte alkohol, tack.
Nog kan ni väl delta i festiviteterna?
- Gud förstår säkert. - Jävla hora.
Den här horan kör in en kniv i din strupe om du nånsin säger så igen.
Det där lät häftigt. Vad sa du?
Jag vet vad du går igenom.
Jag betvivlar det.
Att välja nåt från menyn är omöjligt här.
Så bara för att jag sitter här ensam
och är kvinna så har du rätt att prata med mig?
Om jag var en ensam affärsman, hade du gjort det då?
Troligtvis inte. Eller? Kanske. Det beror på.
- Kan jag få notan? - Nej, vänta lite.
- Låt mig be om ursäkt. - Men snälla.
Inte för att jag pratade med dig, för det är bara normalt.
Snarare för det här.
Varför ger jag er landets bästa matvaror om ni inte vill att folk ska smaka dem?
Ni dränker den här fina sparrisen i smör.
För att inte tala om peston. Den är ett hån mot gud.
Jag heter Carlos, förresten. Du, jag ville inte störa...
Lite för sent för det.
Jag skulle dö om du tog dig hela vägen hit...
- Jag bor nära. - ...och betalade dyrt...
- Jag har inte ens beställt nåt. - ...utan att smaka
- det bästa de har. - Jag vill inte ha nåt.
- Jag insisterar. - Det är bra, tack.
Snälla, ställ ner den.
Ta den här.
Då så...
Voilà.
Det är en Azoychka. Den är inte så ovanlig.
Den smakar som... Den påminner mig om...
Om sommaren!
När jag var liten. Det var nog den godaste tomaten nånsin.
Kanske den enda tomaten nånsin.
Och nu är dessvärre all mat förstörd för dig för alltid.
Se mig som förstörd.
Tack för att du lät mig hållas.
Njut nu av resten av tomaten och kvällen. Jag ska...
- Var kom du ifrån? - Jag?
- Jaha! Tomaten. - Ja.
- En familj odlar den i Lodis utkanter. - De måste vara trollkarlar.
- Du skulle klara det. - Inte en chans.
Jag har svarta fingrar. Jag dödar plastväxter.
Det tror jag inte på.
- Och vad vet du? - Inget.
Det känns bara som att du är duktigare än du tror.
Ärligt talat är jag ingen trädgårdsmästare heller,
men jag vet vad som säljer och hur jag ska sälja det
till överpris åt ställen som detta.
Så att de kan förstöra det med smör och vitlök?
Ja! Exakt.
Nöjen är enkla saker.
Folk glömmer det.
Du sa aldrig vad du heter.
Du måste inte, men du gjorde inte det.
Jag heter Kelly.
Trevligt att träffas, Kelly.
Nej. Jag heter inte Kelly. Jag heter Sheila.
- Trevligt att träffas. - Detsamma. Jag vet inte varför jag sa så.
- Jag försökte bara låta mystisk och... - Du behöver inte förklara.
Okej. God natt.
Pappa...
Jag vet. Och jag vill hjälpa dig,
men inte lika mycket som jag vill att du lär dig göra det själv.
Du klarar det.
Ha en bra löprunda!
Hitta nåt härligt i den.
Mat, kläder, tjänster.
Föreställ dig en toppmodern handelsplats
bara några hundra meter från OS-byn.
Ett offentlig-privat partnerskap.
- Det låter spännande. - Jag tror att det är framtiden.
Men jag har ett annat förslag.
- Kör. - Bajamajor.
Ursäkta?
Vi behöver närmare 5 000 bajamajor runt tävlingsområdena.
Eftersom du är i byggbranschen låter du som rätt kille för jobbet.
Jag kan fixa dina dass, men jag tror vi har en större möjlighet...
Om du klarar det här så har du många fans i kommittén.
Visst.
Då så. Vi hör av oss angående logistiken.
Okej. Hör av er.
Får jag tala ostört med min fru?
Det var Heath Rudiger i telefon.
Efter flera veckor av nätverkande med OS-kommittén
har de gett mig bajamajorna.
Mitt bidrag till OS -84 blir... hemlighusen.
Är det mitt fel?
Ditt uppförande på middagen bidrog nog.
- Det är inte rättvist. - Inte?
Du hittar bara på nya sätt att förödmjuka mig.
Du är otrogen. Du hånar mig inför främlingar.
Jag är fången i mitt eget hem.
Och trots det förväntas jag vara lydig och...
Om du vill ha lugn och ro så måste saker och ting förändras här.
Jag försöker komma på vad det påminner om.
Jag har det på tungan.
Min storasysters läppglans!
Det doftade lika gott och smakade lika hemskt,
så det blir ingen kolasmak.
- Är allt okej? - Ja, bara bra.
För på mötet verkade du så...
Vi måste inte göra det här. Jag lovar, Sheila.
Om kakorna blir för mycket med tanke på din...
- Din hälsa kommer först. - Jag mår bra.
- Men du verkar så distraherad och... - Jag har träffat nån.
Tror jag. Alltså, jag vet att jag träffade honom.
Jag tror bara att han kanske kan bli nån.
- Herremintid. - Lägg av.
Här sitter jag och tror... Men du har träffat nån? Berätta allt.
Det finns inget att berätta. Vi pratade bara.
Men han var rolig och verkade genuin.
- Han matade mig. - Lägg av!
Och jag gav honom mitt telefonnummer.
Jag skrev bara ner det och gav det. Vad har det flugit i mig?
- Förlåt, men jag tänker på dig jämt. - Sluta.
Jag är alltid så rädd att fråga.
- Sen har du så goda nyheter... - Nej, inget har hänt än.
Det är... Förstås.
- Jag låter maten tysta mun. - Men det kan bli nåt.
Det började med kakorna.
Jag gick på restaurang ensam för att se vad jag gillar.
Hursomhelst så ploppade han upp, och det visar sig att jag kanske vet ändå.
- Kanske. - Kanske.
Men jag gillar inte kola eller jordgubb.
Okej. God natt.
Skit också. Fan.
LEV LÄNGRE MED LÖPNING!
Skit också!
Men fan...
Då ska vi se.
Så... över öglan. Över grejen. Runt trädet.
Sen gör man den andra.
Räkna Guds gåvor!
Ni lever drömmen! Alla har inte den lyxen.
Spring fritt!
Jävla as.
Och...
Nej, ta nycklarna. Okej, då går vi. Kom nu.
RÄDDA VALARNA
Förlåt. Får du dricka kaffe medan du gör det där?
Inte vet jag.
Går det bra?
- Undrar du hur mitt pumpande går? - Visst.
Det är väl en del av det? Den här vilda resan vi är på.
- Visst. - Att balansera föräldra- och yrkeslivet.
Okej, visst. Det går tipptopp.
Bra.
Jag har en dotter.
Maya.
Underligt hur dessa saker som ger våra liv mening
kan få oss att känna oss så vilse.
Men det kanske är meningen?
Att vi ska förändras och bli bättre. Det kanske inte alls handlar om balans.
Det är en uppoffring som får oss att utvecklas.
Vet du vad som piggar upp mig?
Jag är idel öra.
En dag kommer jag att vara helt utsugen och inte ha något mer att erbjuda.
Inte för barnen, inte för jobbet, ingenting.
Och då är det över.
- Vill du ha påtår? - Ja.
Gärna varmt den här gången.
- Vi älskar den med choklad. - Härligt.
Men min vinstandel går upp 50 punkter varje kvartal.
- Ta det. - Okej.
- Hallå? - Hej, Deb.
- Danny Banany! Vem har dött? - Ingen.
Ingen. Jag ville bara höra hur lillsyrran har det.
- Det var inte igår. - Är du påtänd?
Nej. Inte alls.
Inte jag heller.
Jag satt just här och funderade över om du behöver nånstans att bo.
Du känner ju mig. Det gör jag alltid och aldrig. Hur så?
Jag råkar faktiskt ha en bäddsoffa
i denna livfulla småstad vid kusten, och den viskar ditt namn.
Du kan komma och hänga lite, jobba på brännan.
- Vad har hänt? - Vad menar du?
Jag lämnade ett meddelande om Averys förtidiga död,
men jag hörde inte ett ord. Du vet hur mycket jag älskade min pippi.
Ja, jag vet. Förlåt.
- Sheila och jag ligger i skilsmässa. - Och där kom det.
Ånej!
Jag vet inte om du försöker låta ledsen eller överraskad.
Förlåt. Hur har du haft det?
Jag...
Jag har Maya halva tiden, och tydligen är jag en värdelös farsa.
Och till på det är jag... ganska så jävla vilse, Deb.
Lite hjälp hade suttit fint.
Och jag har gräs.
- Jag kommer med nästa buss. - Toppen.
God kväll.
Det kommer det bli.
- Ska vi gå upp? - Nix.
- Jag ska bara stänga av tv:n. - Det enda du behöver göra
är att dra av dig byxorna innan...
Jag gjorde sönder ditt spänne. Hoppsan.
Nåt har visst gjort dig eld och lågor.
Jag har nyheter.
Okej...
Sheila och jag har precis slutit avtal med ett dietmatsföretag.
- Ett maffigt avtal. - Du har då minsann haft häcken full.
Jag hoppas du förstår hur jag...
För fan, ut med språket bara.
Vårt förhållande har inte känts bra de senaste månaderna.
Ju närmare vi kom som partners,
desto mindre blev vi... partners.
Jag tycker att det vore bättre och hälsosammare
om vi drev företaget. Utan dig.
Ern, jag vill bara att allt ska bli som förr...
Jag vill kolla på matchen.
Det går ju bra. Du kämpar, vinner, värker, läker.
Det här är bra. Du är bra.
Och ändå står du här i badrummet och snackar med dig själv.
Svårt att göra det till nåt positivt, va?
- Hej. - Hej.
Jag tänkte mig nåt italienskt. Annars finns det...
Undertexter: Borgir Ahlström