Alkonyatig még 15 centiméternyi csapadék várható.
Délen, Baltimore környékén akár még árvíz is kialakulhat.
Ha lehet, ne induljanak útnak!
Stábunk számos elakadt járművet észlelt az autópályán,
köztük egy ifjúsági gyülekezet kisbuszát.
Imádkozunk értük.
Atyaég! Vigyázz magadra, Ed!
És most kapcsoljuk a napsütötte San Diegót,
ahol a fitneszszakértőnk, Sheila D. Rubin vár minket.
Ugye? Nem is nehéz! Csak egy kis kihívás!
- Van különbség, ugye? - Azt lefogadom!
- Lefogadod, Stew? - Nem, mégsem.
A nehéz az a hang, amely el akar tántorítani minket.
Amely mindenképp el akar bizonytalanítani.
Azt mondja, gyengék vagyunk, és nem vesszük észre magunkat.
Mintha az anyósomat hallanám!
Vicceltem.
A kihívás az, amikor elfojtjuk ezt a hangot.
A combunkban érezzük, hogy képesek vagyunk rá,
és erősek vagyunk.
Ha kattog a térdem, akkor a kihívást érzi?
Nem, Stew. A korodat.
De azzal is megoldható! Csak egy kis könnyítés kell.
Négy, három, kettő, egy! Mehet!
Sétál, sétál, fordul! Sétál, sétál, fordul! Ez az!
Kapcsolás vége!
Köszönöm, lányok!
- Oké. - Elnézést! Bocsika!
- Bocs! Oda mennék. Hahó! - Köszi.
Csodás vagy! Igazi sztár!
Rendesen beszédültem tőled!
Nyugi! Ez még csak az első nap.
Nem, ezt minden amerikai látta a nappalijában.
New Yorkban, Washingtonban, Jacksonville-ben, Topekában.
Úgy sorolom, mintha nem is Amerikában élnénk...
Ön nyilván elképesztő. Ezt mondanom sem kell már,
így bele is csapnék!
Szeretnénk összeházasítani az önök országos brandjét a miénkkel.
Helyi.
Most szerepelt a Good Morning Americában.
- Úgyhogy országos. - Én önökre gondoltam.
A Hartman Foods még nem lépett be a délnyugati piacra,
- ahogy láttuk. - Sem a nyugati partra.
Nos...
Tehát igazából mi szereznénk önöknek országos hírnevet, igaz?
Hadd szóljak közbe, mielőtt keresztben lenyelnek, Mason!
Nem minden piacon vagyunk jelen, de ez lenne a cél az önök segítségével.
Minden nő Sheila Rubin akar lenni,
de bizonytalankodnak:
„Mit kell ezért feláldoznom? Az élvezetet? Az örömöt?”
Többé már nem!
Íme a legújabb termékünk: a diétás süti!
A light süti kíméli az alakot. Ez tudományosan bizonyított.
A későbbiekben még pontosítunk,
de jelentős előlegben gondolkozunk,
plusz nyereségrészesedésben is.
Akárhányszor beleharap egy vásárló,
abból önök is kapnak egy falatot.
De előbb jöjjön az élvezet!
Kíváncsiak vagyunk az ízlésére.
Melyik a kedvenc sütije, Sheila?
Sok ízből választhat.
A sütinek „sheilásnak” kell lennie.
Kérnénk egy kis időt a sütizésre,
ha nem bánják.
Így hazavinnénk pár darabot,
aztán visszajelzünk a mintavétel után.
A szemük sem rebbent,
hogy ott az a tonna süti, én meg csak erre tudtam gondolni.
Mert olyan...
Tudjátok, milyen?
Mintha egy stroboszkóp villogna az arcomba,
én meg ne figyeljek rá?
Lehetetlen.
Mintha egy pár ott szexelne mellettünk,
a többiek meg fel se neszelnek rá,
úgy beszélgetnek mellettük, mintha...
Nekem nem megy. Nem megy!
Ott kérdezgették, hogy melyik íz a kedvencem,
és képzeljétek! Lövésem sincs.
Nem tudom. Komolyan.
Azt hittem, a hirtelen döntés miatt van, vagy pont lefagytam,
de továbbgondolkoztam rajta, és még mindig ott van a kérdőjel.
Aha. Ha az egész felnőtt életedben mindent megtagadtál magadtól,
akkor az a fura dolog történik...
hogy elveszíted önmagadat. Érted.
Ez az. Igen.
Nem tudom...
Nem tudom, mit szeretek. Kínos ezt beismerni.
Vagyis itt nem az.
A pszichológusom javasolta, hogy menjek el egy étterembe.
Próbáljak ki új dolgokat, hogy mi tetszik és mi nem.
- Hogy ment? - Sehogy.
Hogy egyedül vacsorázzak egy étteremben,
ahol mindenki engem bámul? Inkább a halál.
Na! Mi van itt, kérem szépen?
Téged honnan ismerlek?
A postáról. Igen! Bélyeget vettem tőled két hete.
Bizony, bizony.
- Megjegyeztelek. - Te mi a faszt keresel itt?
Hogy mit keresek itt?
Te mit keresel itt?
Szektát alapítottál, vagy mi?
Ez a segítői csoportom. Az anonim segítői csoportom.
A... Hát, bocsi. Nem esett le.
Én... Csak elmentem egyet futni, hogy kitisztítsam a fejem,
mostanában sokszor szoktam.
Elképesztő, sorsfordító élmény.
Tényleg nagyon... önsorsfordító.
Ja, elindultam kocogni, aztán itt lyukadtam ki,
de akkor hagylak is.
Csak meg akartam kérdezni, hogy eljönnél-e hamarabb Mayáért.
A kollégáim mindig hívnak iszogatni,
és ha lepattintom őket, akkor vén trottyosnak néznek majd.
Ne csináld már, Danny! Hamarabb kell szólnod!
Izé, Sheila, a Lakból is megkérhetek valakit, ha kell,
de azok bulis csajok. Egy este velük,
és a lányunk majd tequilát kér a jóéjt-kakaó helyett.
Te már nem itt laksz.
Előbb szólj ide! Vagy legalább kopoghatnál.
Jól van.
Az exed nem kismiska, mi?
Asszem, Marsha most egy kicsit megmakkant.
Sajnálom. Többé nem lesz ilyen.
Hát, akkor nem lesz ilyen,
ha végre rendes helyünk lesz a gyűlésekre, nem?
Szerintem itt is jól működik a dolog. Örömmel látlak titeket.
Az biztos.
De arra még nem gondoltál, hogy a garázsban bujkálás
nem a legjobb gyógymód?
Nekem a nyugalom nem áll a gyógyulásom útjába.
És velünk mi van? Mi nem vagyunk tévésztárok.
Mi keményen küzdő kisemberek vagyunk,
és nem esik jól, hogy itt bújtatsz minket, Sheil.
- Mert... - Én nem bujkálok.
Csak mostanában elég bonyolult az életem.
- Például ott a felügyelet. - Másnak is van kölyke!
Bizony, kisanyám. És meg tudják oldani.
Biztosítalak, hogy nem lesz több zavaró tényező. Megígérem.
KALIFORNIAI RENDŐRSÉG LETARTÓZTATÁSI JEGYZŐKÖNYV
OAKLANDI RENDŐRSÉG LETARTÓZTATÁSI JEGYZŐKÖNYV
Na, tetszik?
Hát hogyne.
Rendkívül elegáns, ahogy szétveted a lábaidat.
Tényleg! Te nem is tudod, mit szeretsz.
Nőket, férfiakat, csokit, vaníliát?
Egyem a szívedet! Nekem sosem volt ilyen gondom.
Azt meghiszem.
Én tudom, mit akarok, és meg is szerzem.
- Még azt is tudom, te mire vágysz. - És mire?
Most éppen arra, hogy jól kicsessz Dannyvel.
Nem. Kicsesz az magával. Előbb-utóbb megoldja.
Jó. Megvárhatod, hogy megnyomja az önmegsemmisítő gombot,
de közben szépen belerondít az életedbe,
a gyógyulásodba, az üzletedbe.
A láthatás rendjét is úgy váltogatja, mint az alsógatyáit.
De mit neked egy plusz nap a gyerekkel, hiszen hat évig egyedül nevelted,
Danny meg hadd tegyen úgy, mintha fontosabb lenne nálad!
Látom, jól rászedett!
Hát, ő ilyen,
a környezetének hála. Én is közrejátszottam benne.
Akkor te tehetsz róla, hogy ilyen önző, lusta disznó?
Vicces vagy.
Csak úgy hasítasz, cica!
Apropó hasítás... Nem kéne elindulnod Mayáért?
Ez a te kocsid?
Közös autó volt Dannyvel.
Na figyelj, angyalom!
Német kabriolet, kagylóülésekkel.
Most már tévésztár vagy, viselkedj is úgy!
Végre, szia! Szólok Mayának, hogy...
Kijönnél egy percre?
Aha.
Na, mi olyan fontos?
Az a helyzet, hogy felesben visszük a lányunk felügyeletét.
Nekem az ügyvédem nem mondott ilyet.
Ehhez nem kell ügyvéd meg papír. Csak tartsd be!
Jó. Értem.
Nehogy az utadba álljak meg beugorjak abba a házba,
- ami közös, vagy részt vegyek... - Danny!
- ...a közös üzletünkben? - Elég lesz!
A lányunkat felhasználva gáncsolsz ki. Jézusom!
Neked valahogy mindig sikerül mélyebbre süllyedned erkölcsileg.
Vicces, hogy az erkölcsöt említed.
Emlékszel az egyetemi tüntetésre, amikor bedobtad a bíróság ablakát,
- és két napra lecsuktak? - Azt hiszed, szégyellem?
Nem, szerintem nagyon is büszke vagy rá.
De felmerül a kérdés, Danny, hogy miért csak két napra?
Én úgy tudom,
hogy a szövetségi tulajdon rongálása akár tíz évet is érhet.
Jogi szakértő lettél?
Nem, csak rájöttem, hogy valószínűleg együttműködtél a hatóságokkal.
Ez történt?
Feldobtál pár havert a zsaruknak, aztán...
Vajon Jack és Jerry mit szólna ehhez?
És az új kollégáid?
Mi lett veled?
Bekerülsz a tévébe, aztán hirtelen...
Mindig is ilyen voltam, Danny. Csak eddig még nem mutattam meg neked.
- Kicsi. - De, beleférsz abba.
Nézz már rám! Nekem ez nem fog menni.
Dehogynem.
Csak már rég volt, hogy...
Elhagytam a házat?
Megértem az aggodalmaidat, de ez a vacsora nagyon fontos.
Ahogy ezek az emberek is,
és meg kell mutatnunk nekik, hogy mi is azok vagyunk.
Ők miért kellenek ahhoz, hogy fontosnak érezd magad?
Nem értenek meg, nem tisztelnek minket.
A vallási bigottságukért nekik kell felelniük az Úr színe előtt.
De tudod, milyen sokat jelent nekem az olimpia.
Már gyerekkoromtól kezdve, amikor apával együtt néztük.
Nekem ez a fegyelem és a tiszta elme diadala.
És ha egy kis szerepet vállalhatok benne...
A környéken felszereltek pár kamerát
a villanyoszlopokra. A vandál miatt.
Most már állandó figyelem alatt állunk.
Ne feledd, a jövőnk múlik ezen!
Kér egy italt, amíg megérkezik a kedves kísérője?
Nem várok senkire.
Most egyedül vacsorázok.
Örömmel hallom.
Várjunk csak!
Ön nem a MiraCosta Főiskolára járt véletlenül?
Mert... annyira ismerősnek tűnik!
Nem.
Kérnék egy pohár fehérbort.
Nekem is ilyeneket mondtak eleinte.
„Nem tampai vagy véletlenül?”
Úgy nézek én ki?
Vagy hát ki tudja...
- Sikerült választani? - Ó, igen, nézem.
ELŐÉTEL - LEVES SALÁTA - FŐÉTEL
- Visszajöjjek? - Nem, nem, mindjárt...
Tényleg ennyire nehéz?
Az ember azt hinné, hogy az életed múlik rajta.
De tényleg. Tudod, mit?
Mégiscsak az a csotrogány illik hozzád.
Van valami könnyebb fogásuk?
Úgy látom, minden étel szószos vagy...
Igen, a séfünk így főz.
Én nem értek hozzá, de a tengeri herkentyűk igen népszerűek.
Én nem nagyon szoktam rákféléket enni.
Úristen, megvan!
A híradóban láttam!
A tornadresszes nőci!
Úristen, nem volt miracostás!
- Most mindenki azt nézi majd... - Dehogy volt!
- Mondom, lehet... - ...ahogy a homárt szopkodod,
azt a vastag, szószos húst.
Figyeljen csak, inkább jöjjön vissza, még nem választottam!
Köszönöm szépen.
John, te plázázol.
Kereskedelmi ingatlanokkal foglalkozok,
így ez az egyik főbb profilom.
Abban sok pénz van.
Elégedettek vagyunk a számokkal.
Gondolom, a kedves feleséged is az.
Állandóan shoppingolhat.
Maria, Heath hozzád beszélt.
Vagyis inkább rólam beszélt.
Igen.
Kész csoda, ha beférek a reklámtáskák mellé a kocsiba.
- Tölthetek? - Nem iszunk alkoholt. Köszönöm.
Hát, most az egyszer igazán kivételt tehetne.
- Isten megértené. - Szemét kurva!
A szemét kurva mindjárt kiszúrja a szemedet, ha még egyszer így beszélsz!
Milyen tüzes! Mit mondott neki?
Tudom, mit érez.
Azt nem hinném.
Arról a menüről választani lehetetlen.
Az, hogy egyedül ülök itt,
és nő vagyok, feljogosítja arra, hogy megszólítson?
Mi lenne, ha üzletember lennék? Akkor is megszólított volna?
Nemigen. Bár...
- Lehet. Attól függ. - Jó.
- A számlát kérném! - Ó, ne, ne! Várjon!
- Hadd kérjek bocsánatot! - Ugyan!
Nem a megszólításért, mert az egy emberi szokás.
Inkább ezért.
Minek hordom ide az ország legjobb zöldségeit,
ha elnyomjátok az összes ízüket?
Itt úszik a vajban ez a gyönyörű spárga...
A pesztóról nem is beszélve. Az már kész botrány!
Amúgy Carlos vagyok. Nézze, nem akarok alkalmatlankodni...
Igazából már mindegy.
Jó, de azt nem élném túl, ha már idefáradt...
- Közel lakok. - ...és pénzt is adott ki érte...
- Nem rendeltem semmit. - ...akkor kóstolja meg
- az étterem legjobb fogását! - Nem kérek már semmit.
- Tényleg. Köszönöm. - De. Muszáj.
Azt tegye le, kérem!
Tessék parancsolni!
És...
Voilà!
Azoychka paradicsom. Semmi ördöngösség.
Ez az íz... Olyan, mint a...
Mint maga a nyár!
- A gyerekkorom nyarai. - Igen.
Ez életem legjobb paradicsoma.
Még sosem éreztem ilyen ízt.
És mostantól semelyik étel sem lesz ugyanolyan. Sajnálom.
Azt lefogadom.
Figyeljen, köszönöm a türelmét!
És jó étvágyat a paradicsomához,
és szép estét! Én most...
- Honnan jöttél? - Én?
Ó, ja! A paradicsom.
Igen.
Egy kis családi farmon termesztik, Lodi mellett.
Biztosan mágiával vetnek.
- Nem. Te is tudnál termeszteni. - Kizárt.
Nem értek a növényekhez. A művirágot is kinyírom.
Én ezt nem hiszem el!
- Honnan tudod? - Nem tudom.
Csak egy megérzés. Szerintem nem hiszel eléggé magadban.
Az igazat megvallva én sem vagyok profi kertész,
de tudom, mit vegyek, és azt hogyan adjam el
jó nagy haszonnal az ilyen helyeknek.
Hogy aztán vajba és fokhagymába fojtsák?
Igen. Pontosan.
Az öröm nagyon egyszerű dolog.
Ezt sokan elfelejtik.
Figyelj, még nem is tudom a nevedet!
Nem muszáj elárulnod, ha nem akarod.
Kelly vagyok.
Nagyon örvendek, Kelly.
Nem. Nem Kellynek hívnak. Sheila vagyok.
- Hát, nagyon örvendek, Sheila! - É... Én is, Carlos.
Nem tudom, miért mondtam Kellyt.
Egy kicsit titokzatosnak akartam
- tűnni... - Ne magyarázkodj!
Ennyire nagyon szeretlek
Meg még meg is ölellek
Na, jó éjszakát!
Apuci!
Tudom, kicsim. Szívesen segítenék,
de magadtól is meg kell tanulnod. Jó?
Megy az!
Jó futást!
Élvezzétek ki!
Éttermek, ruhaboltok, szolgáltatások.
Képzeld el a legmodernebb üzletsort,
amit a sportolók szállása mellé építenénk!
Összefog a köz- és a magánszféra.
- Hát, izgalmasan hangzik. - Ez lesz a jövő.
De bedobnék egy másik feladatot.
- Hogyne. - Mobilvécé.
Parancsolsz?
Szükségünk lesz körülbelül 5000 mobilvécére
a versenyhelyszínek környékén.
És mivel az építőiparban dolgozol, gondoltuk, ezt rád bíznánk.
Annyit tudok biztosítani, hogyne, de szerintem nagyobb lehetőség is...
Figyelj, ha ez sikerül,
azzal megnyered magadnak a bizottságot!
Értem.
Helyes. Majd jelentkezünk a részletekkel.
Jó. Várom.
Beszélhetnék a nejemmel négyszemközt?
Heath Rudiger telefonált.
Hetekig építettem a kapcsolatot az olimpiai bizottsággal,
erre a mobilvécéket bízták rám.
Pottyantós budikkal járulok hozzá a ’84-es olimpiához.
És ez az én hibám?
A viselkedésed biztosan hozzájárult ehhez a döntéshez.
- Ez nem igazságos. - Nem?
Te mindig megalázol valahogy.
A viszonyoddal, aztán a folyamatos lejáratással.
Bezártál a saját házamba.
És ennek ellenére is elvárod,
hogy engedelmes legyek, és...
Ha nyugalmat akarsz, John, akkor változtatnod kell.
Próbálok rájönni, hogy mire emlékeztet.
Itt van a nyelvem hegyén.
A nővérem szájfényére.
Ugyanilyen finom illata és borzalmas íze volt,
szóval a karamell kuka.
- Jól vagy? - Igen, jól.
Mert a megbeszélésen eléggé...
Nem kell erőltetnünk ezt a dolgot.
Komolyan, Sheila,
ha túl megterhelő neked a sütizés az izé miatt...
- Az egészséged a legfontosabb. - De jól vagyok.
Biztos? Csak mert mintha máshol járna az agyad...
Megismertem valakit.
Azt hiszem. Mármint az biztos, hogy megismertem.
Csak azt hiszem, lehet belőle valami.
- Ó, Jézuska! - Ne már!
Én meg azt hittem... Erre meg...
- Megismerkedtél valakivel? Mesélj! - Aha.
Nincs mit mesélni, tényleg. Beszélgettünk.
Vicces volt, és őszintének tűnt.
- Megetetett. - Na ne!
És megadtam neki a számomat.
Leírtam a számomat, és odaadtam neki.
N... Nem ismerek magamra.
- Bocsi, de annyit gondoltam erre... - Elég!
...és nem mertem rákérdezni.
- Erre itt ez a csodálatos hír... - Nem, még nem történt semmi.
- Igen, a... Persze. - Igen.
- Én nyammogok tovább. - Vagy lehet, hogy majd fog.
Pont a sütik miatt történt.
Elmentem egyedül egy étterembe, hogy rájöjjek, mit szeretek.
És...
Megjelent ez a pasi, és, hát, lehet, hogy rájöttem.
- Lehet. - Lehet.
A karamellás és az epres nem nyert.
Ennyire nagyon szeretlek
- És még meg is ölellek - Szeretlek. Ölellek, ja.
Jól van. Jó éjszakát!
Baszki! Kurva élet!
A FUTÁS A HOSSZÚ ÉLET TITKA!
Ó, hogy baszná meg!
Ó, istenem!
Jól van.
Át a nyuszifülön, át az izén, és megkerüljük a fát.
Meg a másikat is.
Szerencsétek!
Mekkora mákotok van! Becsüljétek meg!
Fussatok csak!
Bolondok...
És...
A kulcs. Vedd fel a... Jól van. Na, induljunk! Nyomás!
MENTSÜK MEG A BÁLNÁKAT
AZ ÓCEÁN PÁRTFOGÓI
Bocsi! Így is szabad kávét innod?
Nem tudom.
Na, hogy megy?
- Mármint a mellszívás? - Hát, aha.
Ez is hozzátartozik.
Ehhez az egész őrülethez.
- Aha. - Mármint érted,
a dolgozó szülők életéhez.
Igaz. Hát, csudijól.
Az jó. Klassz.
Van egy lányom.
Maya.
Érdekes, hogy az értelmet adó dolgok
ennyire elszakítanak önmagunktól.
De talán pont ez a lényeg.
Hogy megváltoztasson. Jobbá tegyen.
Nem az egyensúly a fontos.
Hanem az áldozat a fejlődés érdekében.
Tudod, én mivel tartom magamban a lelket?
Áruld el, kérlek!
Hogy egy nap csontszárazra aszok, és semmim sem marad.
Se a kölyköknek, se a melónak. De nyista.
És nincs többé szenvedés.
- Hozok még kávét. - Jó.
Lehetőleg forrót!
- A csokis a kedvencünk. - Nagyszerű!
De a nyereségrészesedésem negyedévente 50 bázisponttal emelkedik.
Hurrá!
Na!
- Csináld csak! - Jól van.
- Halló! - Szeva, Deb!
- Danny maci! Ki halt meg? - Senki.
Senki. Csak gondoltam, felhívom a húgocskámat.
- Rég beszéltünk. - Beszívtál?
Nem. Dehogy.
Én sem.
Tudod, épp itthon üldögéltem,
és azon morfondíroztam, hogy kell-e neked albérlet.
Hát, ismersz, Macikám. Az mindig kell. Miért?
Hát, mert nálam lenne egy kinyitható kanapé,
meg a pezsgő óceánparti élet, és csak téged hívnak.
Eljöhetnél egy kicsit, hogy szépen lebarnulj.
- Mi történt? - Mi történt volna?
Hagytam egy üzenetet, miután Avery hirtelen elhunyt,
és még csak fel sem hívtál.
Tudod, mennyire szerettem azt a madarat!
Igen, tudom. Sajnálom.
Sheilával épp válófélben vagyunk.
Áhá!
Jaj, ne!
Most szomorúságot vagy meglepődést mímeltél?
Bocs. Hogy viseled?
Hát...
Maya sokszor van nálam, és rájöttem, hogy nem vagyok apának való.
Ezenkívül eléggé elvesztem, Deb,
és jól jönne a segítség.
Füvem is van.
Holnap indulok.
Szuper.
Ügyes.
Schneidernek passzol. Át hosszúra Millernek.
Szép estét!
De még milyen szép!
- Ne menjünk fel? - Ne!
- Ezt most kikapcsoljuk. - Inkább szépen fejtsd le magadról
ezt a gatyeszt...
Elrontottam az övcsatot. Hoppá!
Látom, nagyon bezsongtál valamitől!
Bizony. Nagy hírem van.
Aha.
Hát... Sheilával most kötöttünk egy megállapodást
egy diétás céggel.
Elég busás.
Akkor nem unatkoztatok.
Aha.
Remélem, megérted, hogy...
Jézus! Nyögd már ki, Greta!
Az a helyzet, hogy mostanában félrement a kapcsolatunk.
Minél inkább üzleti partnerek lettünk,
annál jobban eltávolodtunk egymástól itthon.
És szerintem jobb és egészségesebb lenne,
ha nélküled... vezetnénk a céget.
Ern, jó lenne, ha minden a régi...
Nézném a meccset.
A támadó alakzatba.
Balról közelít.
Megy ez! Küzdesz, nyersz, küszködsz, gyógyulsz.
Ez jó. Te is jó vagy.
Mégis itt szövegelsz magadnak a klotyóban.
Nekem több dolog is bűzlik itt.
- Szia! - Szia!
Szóval valami olaszra gondoltam. Meg van a...
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra