Очакваме още обилни валежи.
Има предупреждение за наводнения чак до Балтимор.
По възможност хората да се въздържат от пътуване.
Екипът ни видя няколко катастрофи, една от които с църковен бус.
Молим се за семействата. Господи. Бъди внимателен, Ед.
Пренасяме се в слънчевия град Сан Диего,
където Шийла Д. Рубин ще ни предаде урок по аеробика.
Не е трудно. Предизвикателство е.
- Знаеш ли разликата? - И питаш!
- Знаеш ли я, Стю? - Не.
Трудно е, когато вътрешният глас ти опява, че не можеш, колкото и да се опитваш.
- Че си слаб. И последен го разбираш. - Сякаш си се наговорила с тъщата.
Майтап.
Предизвикателство е, когато гласът заглъхне.
Болката в бедрата, която подсказва, че можеш и си силен.
Щракането в коляното ми е предизвикателство?
Не, Стю, това е артрит.
Но ще се справиш. Ще ти покажа някои трикове.
Четири, три, две, едно. Давайте.
Вървим и кръгом! Справяте се.
Край!
- Благодаря, момичета. Така. - Извинете.
Пардон. Ослепителна си. Звезда.
- Зашеметяваща. Чак се замаях. - Спокойно. Първи ден ни е.
Това се излъчи във всяка кухня и дневна в Америка.
Ню Йорк, Вашингтон, Джаксънвил, Топика. Защо изреждам градове?
Страхотна си. Не е нужно да ти го казвам. Та на въпроса.
Предлагаме да свържем твоя национален бранд с нашия.
Регионален бранд.
- Даваха те по телевизията. Национален е. - Имах предвид вашия.
"Хартман Фудс" още не се е наложил в Югозапада.
- Проучихме ви. - Нито в Северозапада.
Тоест ние ще лансираме вас пред света, нали така?
Ще се намеся, преди да те изядат с парцалите, Мейсън.
Още не сме на всички пазари, но искаме да ни помогнете.
Всяка жена иска да е Шийла Рубин.
Но се пита: "Какво трябва да жертвам? Удоволствието? Щастието?".
Край на това. Вижте новия ни продукт - сладки без мазнини.
Сладки без мазнини - нищо не ти се лепи. Доказано е.
Ще ви изпратим подробности.
Обмисляме значително авансово плащане плюс част от печалбата.
При всяка хапка на клиент
печелите и вие.
Но първо - забавната част.
Кажете какво предпочитате.
Кой е любимият ти вкус, Шийла? Изборът е богат.
Избраната от теб сладка трябва да символизира теб.
Искаме малко време, ако не възразявате.
Бихме искали да вземем тези сладки у дома и ще ви кажем отзивите си.
Сякаш им беше все едно, а аз виждах само подноса със сладки.
Сякаш...
Сякаш ме заслепява светлина, а аз да не обръщам внимание.
Как е възможно?
Или сякаш хора правят секс в стаята,
а всички се преструват, че е нормално, бъбрят и... Не мога!
Не спираха да ме питат кой е любимият ми вкус.
Невероятно е, но не знам. Наистина.
Мислех, че просто не се сещам в момента,
но колкото и да си блъсках ума, нищо не ми хрумна.
Така става, когато през целия си съзнателен живот
отказваш онова, което искаш.
Губиш връзка със себе си.
Това е, да. Знам ли.
Не знам какво харесвам. Срам ме е да си призная.
Тук мога.
Терапевтът ми казваше да вечерям сама навън.
Да опитвам нови неща, за да развивам вкусовете си.
- И успя ли? - Не го послушах.
Да ям сама на ресторант и да ме зяпат? Ще умра от срам.
Какво си имаме тук?
Откъде те познавам?
От пощата, да. Преди две седмици ми продаде марки.
Точно така.
- Физиономист съм. - Какво правиш тук?
Аз ли?
А вие?
В секта ли си?
Това е групата ми за подкрепа. Анонимна е.
Съжалявам. Не знаех.
Потичах, за да си избистря ума.
Често го правя напоследък.
Невероятно е. Променя живота ти. Всъщност промени мен.
Както си тичах, се озовах тук. Оставям те на мира.
Само да питам ще можеш ли да вземеш Мая ден по-рано.
Колегите ме канят да пием, а аз все отказвам - ще ме сметнат за стар.
Шегуваш се, Дани. Предупреждавай по-рано.
Може да попитам някого в комплекса, ако искаш.
Но там жените къркат и до края на вечерта дъщеря ни ще обръща алкохолни коктейли.
Вече не живееш тук. Първо се обаждай или поне чукай.
Ясно.
Бившият ти е голям главанак.
Струва ми се, че Марша ще се свие в черупката си.
Съжалявам, няма да се повтори.
За да не се случи отново, ни трябва истинско помещение за тези сбирки.
И тук става. Радвам се да съм домакин на срещите.
Сигурна съм.
Но даваш ли си сметка, че да се крием в гаража ти, не е най-доброто лечение?
Малко уединение не вреди на лечението ми.
А на нашето? Нас не ни дават по телевизията.
Ние сме обикновени хора, работили здраво да стигнем дотук,
и не е приятно да се чувстваме като твоята малка тайна.
Не се крия. Просто в момента съм в труден период.
- Няма кой да гледа детето. - Само ти ли имаш деца?
Я стига. Хората намират решение.
Повече никой няма да ни прекъсва, обещавам.
ДАНИЪЛ РУБИН ДОКЛАД ЗА АРЕСТ
Харесват ли ти?
Как иначе?
Каква си изискана така разкрачена!
Вярно. Не знаеш какво ти харесва.
Жени, мъже, шоколад, ванилия.
Никога не съм имала такъв проблем.
- Не се съмнявам. - Знам какво искам и как да го постигна.
- Дори знам ти какво искаш. - И какво е то?
Повече от всичко искаш да прецакаш Дани.
Не, той вече е бита карта, накрая сам ще се закопае.
Добре, чакай го сам да се закопае.
В това време той се присламчва към живота ти, лечението ти и бизнеса ти
и променя графика за попечителство.
Но какво е още един ден след шест години грижи по детето,
докато Дани се прави, че животът му е по-важен от твоя? Май вече те е убедил.
Такъв е, защото всички, в това число и аз, сме му позволили.
Значи ти си виновна, че е мързелив егоист.
Забавна си. Трябва да се пробваш като комик.
Не закъсняваш ли да вземеш Мая?
Колата твоя ли е?
Беше на мен и на Дани.
Чуй ме внимателно.
Немско кабрио със спортни седалки.
Тв персона си, имай малко самоуважение.
Супер, ти дойде. Ще доведа Мая и ще й кажа...
Може ли да поговорим отвън?
Да.
Какво има?
Имаме равноправно попечителство.
Не помня адвокатът ми да е казвал това.
Не намесвай адвокати, просто се съобразявай.
Схванах.
Искаш да ти се разкарам, защото как смея да наминавам през къщата,
- която е обща, или да участвам... - Дани.
- ...в общия ни бизнес. - Спри.
Използваш дъщеря ни, за да ми подрежеш крилата.
Тъкмо реша, че си ударила моралното дъно, ти някак задълбаваш още.
Точно ти да говориш за морал!
Помниш ли онзи протест, когато счупи прозорец на съда с тухла
- и лежа в ареста? - Мислиш, че ме е срам ли?
Не, сигурна съм, че си горд.
Но питам се, Дани, защо прекара само две нощи в ареста?
Рушенето на федерална собственост се наказва с до 10 години затвор.
Юрист ли си вече?
Не е нужно, за да схвана, че си съдействал на властите.
Това ли стана? Изпя на ченгетата няколко имена и...
Какво ли ще си помислят Джак и Джери и всичките ти нови колеги?
Какво е станало с теб? Появи се по новините и изведнъж...
Винаги съм била такава, просто преди не ти го показвах.
- Тясна ми е. - Трябват малко усилия.
Виж ме. Не съм готова за това.
Напротив.
- Просто скоро не си... - Излизала от къщи?
Разбирам тревогите ти, но тази вечеря е важна.
Тези хора са важни.
Трябва да разберат, че и ние сме такива.
Защо им е да знаят това?
Не ни разбират, не ни уважават.
Ще трябва да молят Бог за прошка заради пренебрежението им към вярата ни.
Но знаеш колко са ми важни Игрите
още от малък, когато ги гледах с баща ми.
Върхови постижения, извоювани с дисциплина и непорочност.
И да участвам дори с малко...
Днес монтираха камери в квартала на всеки стълб, за да хванат вандала.
Сега сме под постоянно наблюдение.
Действията ни ще начертаят пътя ни.
Нещо за пиене, докато чакате?
Не чакам никого. Тази вечер ще хапна сама.
Още по-добре.
Чакайте малко.
Да сте учили в колежа "Миракоста"? Струвате ми се позната.
Не съм. Бих желала чаша бяло вино, моля.
Редовно ме заговаряха след появата ми по телевизията.
"От Тампа ли си?"
Имам ли вид на момиче от Тампа? Може пък и да имам.
- Избрахте ли си нещо? - Да. Само да видя.
- Да почакам ли? - Не, почти съм...
Толкова ли е трудно просто да избереш предястие?
Май да. Може би онази таратайка ти подхожда.
Нещо по-леко имате ли? Тук всичко е със сос или...
Специалитетът на готвача. Не съм познавач, но хората май се кефят на морските дарове.
Не ям мекотели.
Боже, сетих се! Гледах ви по новините. Жената с трикото.
Боже, не сте учили в "Миракоста".
Сега ще гледат как смучеш омара.
Онази лилава вена, пълна с бог знае какво.
Май ми трябват няколко минути да избера. Благодаря.
Джон, значи имаш мол.
Развивам търговски площи. Моловете са част от бизнеса ми.
Печеливш бизнес.
Растежът ни радва.
Съпругата сигурно е най-доволна. Шопинг до припадък.
Мария, Хийт говореше на теб.
По-скоро говореше за мен.
Чудо е, когато в колата има място за мен и торбите й.
- Да ви долея? - Не пием алкохол. Благодаря.
Не може ли да се повеселите с нас?
- Бог ще позволи... - Кучка.
Тази кучка ще те наръга с ножа, ако отново й кажеш нещо подобно.
Това прозвуча люто. Какво му каза?
Знам какво ви е.
Не мисля така.
Да избереш от менюто, е невъзможно.
Това, че седя сама
и съм жена, дава ли ви право да ме заговаряте?
Ако бях бизнесмен, щяхте ли да постъпите по същия начин?
Може би не. Но зависи.
- Сметката, моля. - Почакайте.
- Нека първо се извиня. - Няма нужда.
Не задето ви заговорих, това е в реда на нещата.
Повече е заради това.
Не ви доставям най-качествената продукция, за да я съсипете.
Прекрасните аспержи плуват в масло.
Да не зачеквам пестото, направо си е кощунство.
Аз съм Карлос. Вижте, не искам да се натрапвам...
Вече го направихте.
Грехота е да биете целия този път дотук...
- Живея наблизо. - ...и да се охарчите...
- Още не съм поръчала. - ...без да опитате
- най-доброто в ресторанта. - Не искам да опитвам нищо.
- Няма нужда, благодаря. - Не, трябва. Моля ви, оставете чантата.
Вземете това.
Сега...
Воала.
Това е "Азоюшка". Разпространен сорт е.
Има вкус на... Напомня ми на...
- На лятото. Като бях дете. - Да.
Може би най-вкусният домат, който съм яла. Или единственият, който съм яла.
Сега, за жалост, няма да искате да ядете друго.
Разглезихте ме.
Благодаря, че ми направихте удоволствие.
Насладете се на остатъка от домата и вечерта.
- Откъде се взе? - Аз ли?
Да. Доматът.
Отглеждат ги в малка семейна ферма край Лодай.
Явно са факири.
- Не, и вие бихте се справили. - Абсурд.
- Убивам дори изкуствени цветя. - Не го вярвам.
- Откъде знаете? - Не знам.
Просто усещам, че нямате достатъчно вяра в себе си.
Честно казано, и мен не ме бива в градинарството,
но знам какво да купя и как да го продам с голяма надценка на ресторанти като този.
За да убият вкуса му с масло и чесън?
Да, точно така. Удоволствието е просто нещо.
Забравяме това.
Не ми казахте името си. Не че сте длъжна.
- Аз съм Кели. - Приятно ми е.
Не, аз не съм Кели. Казвам се Шийла.
- Приятно ми е, Шийла. - И на мен, Карлос.
Не знам защо го казах.
- Исках да съм загадъчна и... - Не е нужно да ми обясняваш.
Обичам те най-много на света.
Прегръдка топла дай ми на мига.
Добре. Лека нощ.
Тате.
Знам, зайче. Искам да ти помогна,
но повече искам да се научиш сама. Ще се справиш.
Приятно тичане.
Намерете нещо хубаво в него.
Храна, облекло, услуги.
Представи си модерен комплекс с магазини
на двеста метра от жилищата за атлетите.
Публично-частно партньорство.
- Звучи вълнуващо. - Това е бъдещето.
Но ми трябваш за друго.
- Добре. - Преносими тоалетни.
Моля?
Ще ни трябват от порядъка на 5000 тоалетни около местата на състезанията.
Имаш опит в строителството, ти си нашият човек.
Да, мога да намеря тоалетни, но се отваря по-голяма възможност...
Свърши тази работа добре и ще имаш много почитатели в комитета.
Хубаво.
- Разбрахме се. Ще те държим в течение. - Добре, непременно.
Може ли да поговоря насаме с жена си?
Разговарях с Хийт Рудигър.
След дълги преговори с олимпийския комитет в Ел Ей
ми възложиха преносимите тоалетни.
Моят принос за Олимпийските игри '84 ще са тоалетните.
- И вината е моя? - Поведението ти на вечерята допринесе.
- Не е честно. - Нима?
Измисляш нови начини да ме унижиш.
Имаш любовница, подиграваш ми се пред непознати хора.
Пленница съм в собствения си дом.
И въпреки това се очаква да кротувам.
Ако искаш мир, Джон, нещата трябва да се променят.
Чудя се на какво ми напомня.
На върха на езика ми е.
Балсамът за устни на кака.
Имаше хубав аромат и същия ужасен вкус. Карамела го отписвам.
- Добре ли си? - Да, всичко е наред.
Защото на срещата ми се стори много...
Може да не го правим.
Кълна се, Шийла, ако бисквитите много те озорват...
- Здравето ти е важно. - Добре съм.
Наистина ли? Виждаш ми се разсеяна.
Срещнах някого. Май. Не, знам, че го срещнах.
Мисля, че може да излезе нещо.
- О, господи. - Стига.
А аз си мислех, че ти... Разказвай всичко.
Няма какво. Просто поговорихме.
Той беше забавен, стори ми се непринуден.
- Нахрани ме. - Стига.
И му дадох номера си.
Написах го и му го връчих.
Не мога да се позная.
Толкова много те мисля и все се боя да попитам.
- А сега тази добра новина. - Не, все още нищо не е.
- Да, разбира се. Ще си хапвам сладки. - Може и да е нещо. Тръгна от сладките.
Отидох на ресторант сама да видя какво ми харесва.
Той дойде и се оказа, че може би знам какво ми харесва.
- Може би. - Може би. Но не харесвам карамел и ягоди.
Обичам те най-много на света.
- Прегръдка топла дай ми на мига. - Обичам те. Прегръдка, да.
Лека нощ.
По дяволите.
ТИЧАЙ И ЖИВЕЙ ПО-ДЪЛГО
По дяволите!
О, боже.
Добре.
Над примката, над това, опасваш "дървото".
После и другата.
Щастливци. Животът ви е дар. Не всеки има вашия късмет.
Тичайте на воля.
Смотаняци.
Не, ключовете. Вземи ги. Да вървим.
АДВОКАТИ НА ОКЕАНА
Може ли да пиеш кафе, докато правиш това?
Не знам.
И какво е усещането?
- Да се цедиш ли? - Да речем.
Част от живота е.
А той е въртележка.
Търсене на равновесие между деца и работа.
Ами умирам си от кеф.
Чудесно.
Имам дъщеря.
Мая.
Странно е как нещата, които осмислят живота,
ни карат да се чувстваме объркани.
Но може би това е целта. Да станеш по-добър след това.
И не е до равновесие. Жертваме се, за да се развиваме.
- Знаеш ли какво ми дава сила? - Предавам се.
Някой ден ще пресъхна и повече няма да има какво да предложа.
Нито на децата, нито в работата.
И тогава - край.
Ще ти взема още едно кафе.
Гледай да е топло.
- Харесват ни шоколадовите. - Чудесно.
Но делът ми от приходите ще се качва с 0,5% на тримесечие.
- Иди. - Добре.
- Ало. - Здрасти, Деб.
- Дани Банани! Кой е умрял? - Никой.
Никой не е умрял. Искам просто да чуя сестричката си.
- Много време мина. - Друсан ли си?
Не съм.
И аз не съм.
Знаеш ли, седях си тук
и си мислех търсиш ли си къде да живееш.
Знаеш ме, Банани, винаги имам нужда и все няма къде. Защо?
Случайно имам разтегателен диван
в оживен крайбрежен комплекс, който те зове.
Ела да ми погостуваш и да хванеш тен.
- Какво има? - В смисъл?
Оставих ти съобщение за смъртта на Ейвъри,
но ни вест, ни кост от теб, а знаеш колко обичах тази птица.
Знам. Съжалявам.
- С Шийла се развеждаме. - Това е значи.
О, не.
На тъжна или на изненадана се правиш?
Съжалявам. Как се справяш?
Мая е при мен през половината време и се оказва, че съм калпав баща.
Освен това съм напълно объркан, Деб. Ще се радвам на помощта ти.
И имам трева.
- Хващам следващия автобус. - Супер.
Добър вечер.
Представа си нямаш.
- Да се качим горе? - Не.
- Дай да изключа мача. - От теб искам само
да събуеш тези панталони, преди...
Счупих ти токата. Опа.
Здравата си се разпалила.
- Да, имам новина. - Добре.
С Шийла сключихме договор за реклама с компания за диетична храна.
- Печеливш договор. - Е, явно не си се размотавала.
Надявам се, че разбираш духа, с който...
Боже, Грета, изплюй камъчето.
Усещам обтягане на отношенията ни в последно време.
Партньорството ни в бизнеса
е за сметка на брачното ни партньорство.
Мисля, че ще е по-добре и по-здравословно,
ако управляваме бизнеса без теб.
Ърн, искам нещата между нас да са като преди...
Искам да гледам мача.
Справяш се. Бориш се, печелиш, страдаш, лекуваш се.
Това е добре. Ти си добра.
И въпреки това си в банята и си говориш сама.
Не можеш да убедиш себе си.
- Здрасти. - Привет.
Мислех си за италианска храна.
Превод на субтитрите Катина Николова