שלום, אני שילה די רובין,
החברה החדשה בצוות "עורי סן דייגו".
אני אגיש לכם פעם בשבוע פינה חדשה בשם...
סליחה, אכפת לכם אם אנסה שוב?
היי, אני שילה די רובין,
ואני החברה החדשה בצוות "עורי סן דייגו".
תודה. -אני אגיש לכם
בכל שבוע פינה חדשה בשם...
כל זה בשבילך. -סליחה. זה לא נכון.
בסדר, אנסה פעם נוספת. הנה.
שלום, אני שילה ד' רובין, החברה החדשה בצוות "עורי סן דייגו".
אני אגיש לכם פינה שבועית חדשה בשם "מתעוררים עם שילה."
זה בסדר? זה עבד?
כדי לדעת מי את בוחרת להיות, את חייבת קודם לבחון את המתחרים.
עולם הכושר של דרום קליפורניה צומח. לא, הוא פורח.
וכדי שנוכל לבדל בין זו לזו, חילקנו את כולן בצורה נוחה,
אם לא קצת פשטנית מדי, לדליים נשיים.
נדמה לי שהיינו יכולות למצוא ביטוי נחמד יותר מ...
דלי נשי מספר אחת, בלונדיניות תוססות.
אף שאין מחסור בתחרות בתחום הזה,
מכתיבת הקצב ללא ספק
היא קלי קילמרטין.
היא הכי תוססת, הכי בלונדינית וללא ספק הכי מפורסמת
הודות לתפקיד הראשי שלה בסדרת הטלוויזיה "טריש מחוץ למים".
הכי אהבתי את הפרק שמתרחש בהוואי.
רובו... -לעולם לא, פידליה.
קלי מהלכת על חבל דק מאוד.
היא סקסית מספיק בשביל הגברים
וגם חמודה מספיק כדי לקסום לנשים.
בסדר, קלטתי את הנקודה החשובה.
דלי נשי מספר שתיים, "סירנות לוהטות".
זה התחום שנמצא מתחת לרדאר
אך עדיין צומח במהירות של מורות שמתבססות על בלט.
ובראש הערמה הזאת עומדת
ריטה בכמן.
היא מלמד שיעור אקסקלוסיבי מאוד ואירופי מאוד.
תחשבי על בגדי גוף שחורים, מרתפים מיוזעים.
ומתברר שהיא מוכנה לאמן גם את המרתף הנשי שלך.
היא אומרת להן לכווץ את הנרתיק. -הבנתי. מאה אחוז.
הדלי השלישי, "נערות נעריות קשוחות".
אלה הנשים קצוצות השיער, השריריות, הגבריות.
דמייני סוס עבודה, לא פוני של קרקס. אם את מבינה את כוונתי.
בנות, אני...
מודה לכן מכל הלב על היוזמה.
אבל אני לא חושבת שהאישיות הטלוויזיונית שלי נכנסת
לאף אחד מהדליים הנשיים האלה.
טוב, קיוויתי שזה לא יגיע לידי כך,
אבל אולי יעזור לך לדמיין את עצמך
אם נארגן סוג של יום צילומים?
כן, זה יכול לעזור.
צחקתי. השתוקקתי שזה יגיע לידי כך.
כן, כן. -פידליה, זה אור ירוק.
אור ירוק. סעי. -כן.
זה כל כך מרגש.
טוב. כן.
- לוח תורנויות משמר השכונה -
מישהו יכול לטפל בגרייס, בבקשה?
ובמריה.
כולנו עצבניים ומסיבה טובה. -כן.
אתמול בלילה שברו חלונות מטבח.
מרתה קינארד מצאה רסיסי זכוכית בצלוחית הסוכר שלה.
זה על שולחן ארוחת הבוקר של המשפחה, קארל.
אני לא חי בעולם מהסוג הזה. אתם כן?
רסיסי זכוכית בצלוחית הסוכר המשפחתית? -לא.
על מה דיברתי?
רשמת את תורנויות המשמר השכונתי בצד שם.
וארשום את ימי השבוע בשורה העליונה.
- יום שני -
טוב, זה מובן מאליו.
כל השבוע חלמתי לבוא הנה.
טוב, חבר'ה. בואו נתחיל. -טוב.
רבותיי, מה אנחנו משחקים?
כלומר, מה אתם משחקים? משחק הלבבות?
רק לא משחק הלבבות.
כי אם זה משחק הלבבות,
אנין מצב שלא אקח את כל הכסף שלכם.
אנחנו לא משחקים במשחק הלבבות. משחקים פוקר.
יופי.
טוב, אני סיימתי את העבודה שלי כאן.
לא העבודה-עבודה שלי. אני לא איזה שרת או משהו.
למעשה, אני מארגן את אלה.
מנסה להביא הנה יותר אנשים... -באם!
ממחזר ו...
לא משנה.
אז אשאיר אתכם לענייניכם.
רק עוד שניים.
מה זה?
תיהנו. תעשו חיים.
נכון? -וואו.
כן?
מותק, זו לא את.
לא. לא, לא.
כן. -לא.
את נראית כמו אישה שטן, אבל זקנה.
שילה, אני רואה את כל התחת שלך, שילס.
כן, אני חושבת שזה לא... -אני רוצה להתנצל.
כן.
כן? טוב.
עכשיו יש על מה לדבר.
את צוחקת עליי?
אם לעור של קפיברה היו אברים נשיים ולב זהב,
הוא היה את עכשיו.
זהו זה, נכון?
- "באדי ביי שילה די רובין" -
את נראית סופר-סקסית.
נכון שהיא נראית סופר-סקסית?
כן, בהחלט.
תוכלי לא לזוז עכשיו?
התמונות האלה הן בשביל עסק של כושר, אדוני.
הן יהיו מטושטשות, גברת.
שלא תעז לקרוא לה "גברת".
"גברת" הוא מונח מעליב? -לאישה שלבושה ככה? כן.
תוכלי להתנועע ב-20 אחוז מהמהירות הרגילה?
טוב.
בסדר.
את נראית נפלא. את נראית כל כך טוב.
אני לא מסוגלת, גרטה.
כן, אני יודעת מה צריך כאן, אזיקים.
פידליה... -לא. אלוהים, לא.
כל התלבושת הזאת, המראה הזה, זו לא אני. זה...
אני לא כזאת אפלה.
לא בקול רם, בכל אופן.
היי, היי. את סקסית.
אני מדברת באובייקטיביות.
השעה שלי כמעט נגמרה, אז... -קח חמש דקות הפסקה, טוב?
בסדר, כן, חמש דקות הפסקה. חמש דקות הפסקה לכולם.
החזרה קלה.
כל התקדמות תלויה באדם הבלתי הגיוני.
היי, היי, מניאק? למה עשית את זה?
היי.
היי!
היי! היי, מניאק!
שמת את זה בפח הנכון. מי עושה דבר כזה?
מי מוציא מהפח הנכון ומעביר לפח הלא נכון?
אני יודע שאתה שומע אותי. היי!
- כפר יורדי הים -
היי!
היי, מניאק.
איך השגת את הכתובת?
חברות במועדון אמרו לי.
טוב, לא בדיוק חברות. והן לא אמרו לי.
הן אמרו זו לזו בסאונה, בלחישות רמות, אבל הייתי שם.
אני מתרגשת מהשיעור של ריטה.
היי. מה שלומך?
שמי גרטה. אני חברה של דיאנה ואלאס.
היא... כל כך מעודנת.
את כן.
את לא.
סליחה? מי לעזאזל את חושבת שאת?
רק רגע, רק... -מה?
זה לא מתקבל על הדעת. המעיל? היחס?
למי אכפת? -לי.
לא אעשה את זה בלעדייך. -היי, זה תחקיר, שכחת?
באנו לתצפת על מתחרה, לא להירשם למועדון.
חוץ מזה, אני מעדיפה להסתלבט בחנות "טלבוטס" בהמשך הרחוב
מאשר להכניס את הבטן שעה שלמה עם השרלילות האלה.
אז... תרשמי הערות טובות בראש, כן?
אני רוצה לשמוע על הכול.
ותישארו תלויות.
תסתכלו על עצמכן.
תסתכלו טוב.
עכשיו תנערו את הגוף. למעלה.
אתן רוצות להיראות כמוני.
אבל לא אוכל לעזור לכן אם אתן עצלות.
עקבים צמודים, תרימו אותם 2.5 ס"מ.
רק 2.5 ס"מ.
זה גבוה מדי.
עכשיו לכופף ברכיים. נמוך יותר.
הכניסו את הכוס ותחזיקו. תתמרכזו.
נפלא.
שמעתי עכשיו את הכוס של מישהי משתחרר?
הדקו אותו.
כן, ולכווץ.
לכווץ. קדימה, לכווץ.
ולכווץ. נפלא.
ברכיים צמודות, לפתוח ולסגור.
לפתוח ולסגור. לפתוח ולסגור.
עכשיו תרימו את היד מהמוט.
רק 2.5 ס"מ. תודה.
נפלא.
ועכשיו לתנוחת הזונה.
היי!
היי! רק רציתי ל...
רציתי להגיד לך שהעיתונים הולכים לפח האמצעי. טוב?
אתה... רגע, מה?
כן, היית בסדר בהתחלה.
ואז הוצאת מהפח הנכון והכנסת לפח הלא נכון.
אני רק אומר לך שהיית בסדר.
אתה גר ב"כפר יורדי הים"?
לא גר שם. אני לא רוצה שיזהו אותי ככה.
אבל כן, אני שוהה שם.
רצת כל הדרך משם עד הנה כדי לומר לי את זה?
כן, זה חשוב. טוב?
חשוב שתדע שעשית את זה... עשית את זה נכון בהתחלה.
זה איזה חמישה ק"מ, בנאדם.
רצת כל הדרך לכאן רק כדי לומר לי את זה?
כן, אתה צודק לגמרי. טוב? היה חשוב שתדע.
טוב?
טוב.
בסדר.
על תעלו לקצות האצבעות.
אתן לא רקדניות, אתן רק רוצות להיראות כמו רקדניות.
ולהחזיק,
להחזיק,
להחזיק.
מה זה המקום הדפוק הזה?
פתטית.
היי, תראו את היצור החמוד הזה. תראי לי כמה סחרורים.
תראו כמה היא חמודה.
אולי תראי לנו כמה סחרורים? לא משהו מפונפן.
הם מסתכלים על הטוטה שלך.
את יודעת, נכון?
את בכלל לא כאן, נכון? לאן הלכת?
את חוזרת? היי! היי!
המאמן פרינגטון. ספרינט עד אולם הספורט.
הייתי זקוק לזה.
באמת הייתי זקוק לזה.
איזה בית זה היה הפעם?
של משפחת סנדברג.
כי הם יהודים?
מה?
לא.
לא, לא.
אנחנו מכירים כמה יהודים.
אז לא בגלל זה שברו להם את החלונות?
לא.
תקשיב, ההרס הזה יימשך עד שמישהו יעצור אותו.
עד שמישהו יתפוס את החתיכת מישהו הזה
וילמד אותו לקח.
יש לי רשות לשמור את רובה האוויר שלי טעון ונצור ובהישג יד?
זה לייב אקשן.
כן, אדוני.
מה את מכינה?
ספגטי ברוטב בשר.
שוב אנחנו אוכלות רוטב בשר?
טוב, חשבתי לעצמי,
רק משום שאבא ואני החלטנו להיות צמחונים,
זה לא אומר שאת חייבת גם.
אני רוצה שתחליטי בעצמך.
אז את רוצה רוטב בשר עם הספגטי?
יפה לך. החלטת בעצמך.
יש לך מזל, מאיה.
יודעת מה, חמודה? את יכולה לצפות בטלוויזיה
עד שאסיים כאן. טוב? עשר דקות.
את מתחילה להעיק.
מתי תחליטי בעצמך מה את רוצה?
לא רק בתוכנית הטלוויזיה,
אבל האם את צדקנית צמחונית מתחסדת
או זונה רעבה חובבת בשר?
אני לא צריכה לענות על זה.
רגע.
למה אני מתחבא? אני לא העבריין.
אתה העבריין. אתה חתיכת מישהו.
מה את עושה?
מריה.
איזה זין!
מריה, דברי יפה.
תעיף את הפנס מהעיניים שלי!
זו היית את כל ה...
המון חלונות ניפצת, מריה.
אני מצטערת שניבלתי את הפה.
זה בסדר.
לא לחלונות.
מה אני אמור...
למה את עושה את זה?
כי אני אומללה.
אני יודעת שקשה לך.
עם התינוקת. -לא עם התינוקת.
עם הכול. עם הכול חוץ מגרייס.
איתך. עם הדודות הבלתי נסבלות שלך. עם...
אומללות לא צריכה סיבות, ג'ון. מי כמוך אמור לדעת את זה.
תני לי את הלבנה, מריה.
מריה.
אני יודעת שלא תורי לשתף, אבל אני רוצה לדבר על משהו.
לא סתם יש דף הרשמה.
אני יודעת. אני יודעת, אבל...
מהסיבה הזאת. -אני יודעת, אבל אני...
בדיוק מהסיבה הזאת.
תני לה לדבר, לעזאזל. טוב?
אני הוטרדתי כשהייתי בקושי נערה.
נוצלתי, נאנסתי, לא יודעת מה המילה.
בעצם כולן נכונות.
אבל זה היה חבר של אבא שלי, אדם שהכרתי כל חיי.
וזה היה בסלון בחג המולד
או בחצר ביום העצמאות.
הוא תמיד שאל אותי על שיעורי הבלט.
ביקש ממנו שאבצע כמה סחרורים, כמה תנוחות פלייה.
לא משהו מפונפן.
כפיפת פנצ'ה.
בכל אופן, זה פשוט... זה הכול... הכאב והזעם
חזרו אליי בבת אחת בזמן שיעור בלט שעשיתי.
כלומר, זה לא היה באמת שיעור בלט.
זה היה יותר אימון כושר...
זה לא משנה. לא יודעת למה אני מדברת על זה.
סליחה. אני מצטערת. אני פשוט... -היי...
הכול חזר אליי בן רגע באולם המראות ההוא,
וכל כך רציתי להסתלק משם.
רק רציתי ללכת למזללת ההמבורגרים הדפוקה, אם להודות בכנות,
אבל לא הלכתי.
מה כן עשית?
הכנתי ארוחת ערב לבת שלי,
הלכתי לישון, ישנתי חרא ובאתי הנה לדבר על זה.
בפעם הראשונה עם אנשים שהם לא מהמשפחה שלי.
אז...
אז זה משהו, אני מניחה.
בטח שזה משהו.
מה הכנת לה לארוחת ערב?
מה?
לבת שלך. מה הכנת לה?
ספגטי ברוטב בשר.
יאם. נשמע טעים.
נכון.
היי, את בסדר? את בסדר. זה בסדר. זו את.
כן, אני אהיה בחוץ.
את באמת טובה.
את טובה ואת אסירת תודה.
יש לך כל מה שאת צריכה.
פשוט תצאי לשם ותהיי כנה.
תהיי את עצמך.
את יודעת מה אני אגיד על זה, נכון?
אף אחד לא רוצה שתהיי את עצמך.
אז החבר של אבא שלך התנהג אלייך כמו חלאה לפני המון זמן.
תצטרפי למועדון.
מבינה מה אני אומרת?
קחי את ההרגשה הזאת
וקברי אותה עמוק עמוק בתוכך.
לא התכוונתי להעציב אותך, חמודה.
אני רק מנסה להגן עלייך.
כי שם בחוץ, אם תאפשרי לאנשים לראות את הצד הרך שלך,
הם ישימו אותך על קרחון צף וישאירו אותך למות שם.
טוב, שילה. את מוכנה?
בהחלט. מוכנה לחלוטין.
אני שילה די רובין, החברה החדשה בצוות "עורי סן דייגו".
אני אגיש לכם פינה חדשה
אחת לשבוע בשם "מתעוררים עם שילה".
הפינה של היום מרגשת במיוחד.
אנחנו נדבר על חימום השרירים שלנו לפני אימון.
"האם זה חשוב?", אולי תשאלו. ובכן, זה בהחלט חשוב. ואני אראה לכם למה.
תרגום: גלית אקסלרד