Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
V vodo grem.
ZLATO ZA PSE
Trikrat v njegovem šotoru.
Enkrat sva poskusila
v rit,
pa tega nisem mogla.
Šestkrat v stanovanju.
Enkrat je bilo res lepo.
V zlati svetlobi.
Zajokala sem.
Dvakrat na zadnjem sedežu v avtu. Prišlo mu je na prsi.
Trikrat na plaži.
Dvakrat ponoči in enkrat podnevi za sipinami.
Pod tušem v kampu. V usta. Pogoltnila sem.
Dober dan. Želite? -Kaj boš?
Smartieje in modri sladoled. -Dober je, marshmallow.
Ja. -V lonček ali kornet? -V kornet.
Je to vse? -Še kepico jagode. -Prav.
Lasje!
Lasje, Esther. Takoj si spni lase!
Oprostite, takoj bom.
"Mado tukaj. Pustite mi sporočilo."
Mama, Esther tu. Zanima me, kako si.
Že dolgo se nisva...
Skratka...
Krasen sončni zahod gledam. Škoda, da ga ne vidiš.
Prav filmski je.
Rada bi se pogovorila s tabo.
Najbrž pa ne utegneš. No, grem. Poljub.
Pokliči, ko boš lahko. Adijo.
Jean! -Marie-Lou. Me veseli. -Tudi mene.
Marie-Lou. -Camille.
Si Romainova punca? -Sestrična. -Prav.
Poslovilno zabavo imam. -Na zdravje. -Hvala.
Na zdravje!
Esther!
Nehaj. -Ti ni všeč?
Nehaj, Esther. Nočem.
Poln si peska. -Nehaj, Esther.
Nehaj, Esther.
Ne. Nehaj, no.
Hudiča, Esther!
Pridi. -Nisem dobra, kaj?
Ne zaradi tega. Pridi sem.
Daj mi naslov, pisala ti bom.
Res? -Nočeš? -Hočem.
Jean Favre, 27, Rue des Envierges. 75020, Pariz. Ja? -Ja.
Grem.
"Jean, ni te več tu.
Vsak dan hodim po najini potki pod istim soncem.
Želim si, da bi me opeklo, da bi ublažila tvojo odsotnost.
Pesek je še vedno zlat. Veter mi mrši lase.
Ogromna drevesa še naprej žarijo.
Ostajam tukaj. Uživam v najinih spominih.
Včeraj je nekdo hotel 12 kepic sladoleda.
Pes Peyo je poginil. Menda se je utopil.
Kako se imaš doma?
Ti lasje še vedno dišijo po morju?
Mislim nate. Esther."
Živjo.
Pridite, igrico se gremo.
Izbrali bomo dva
in ju zaprli v kopalnico, dokler bosta hotela.
Ne grem se tega. -Prav. Dva bomo izbrali.
Potem bomo pa videli, kaj bo v kopalnici.
Ti!
In...
Ti!
Te je strah? -Česa? -Biti sama z mano.
Ni me strah. -Ničesar te ni strah?
Pridi sem.
Vse poletje te opazujem.
Spremenila si se. V sebi.
Nehaj. -Saj sama veš.
Takoj sem videl, kakšna si.
Take punce so redke. -Nehaj.
Razlagal sem Jeanu, ampak ta ne razume.
Ne more razumeti. Ne vidi tega, kar vidim jaz.
Zanj si samo ljubka.
Pa si več kot to.
Ne boj se dogodkov tega poletja.
Odprlo se je okno, ki se ne more več zapreti.
Vsi fantje to vidimo. Vedno.
Nehaj. -Čutimo to.
Zakaj bi nehal? Saj se ne bojiš.
Ne bojim se. Ampak ni mi do tega.
Ni ti do tega? Stavim, da si čisto mokra.
No, kaj sem rekel?
Daj mi roko.
Močnejše je od tebe. Takšna si.
Primi ga. Vzemi ga v roko.
Sladica. Palačinka.
Medo! -Kako si, mala moja Esther?
V redu. Pa ti? -Na, jej.
V sobo sem šla. -Hotela sem ti povedati za škatle.
To ni vse. -Kaj? -Kje so moje stvari? -Nismo garaža.
Z Gillesom bova uredila sobo, da boš lahko prihajala.
V Pariz grem, mama. Jean je od tam.
Na začetku poletja sem ti povedala, veš?
Kako dolgo boš tam? -Preselila bi se tja.
Poslavljam se. -Zatrapane punce!
Vedno sem pravila, da si kot jaz. Kje si, lepotec?
Ne dobim poljuba?
Tvoji mami govorim, naj nosi obleke.
Kaj bi rad? Delamo. -Plenic je zmanjkalo.
Med malico bom šla. -Le pojdi.
Je to vse? -Ja.
Ne bi nehala? -Kaj? -Te zabava? -Pomiri se.
Jaz? Ona pa meša mojega moškega.
Vsakič isto sranje. Ne moreš si pomagati.
Po kaj si prišla? Denarja tako nimam.
Nisi nič zaslužila? Ne bom hodila pote v Pariz.
V redu je.
Le pojdi. Pa pokliči kaj!
Poljubček.
Lahko te peljem do Morcenxa, na poti mi je. -Prav.
Lahko izberem glasbo?
Michel Sardou? -Hec s prijatelji.
Še druge so.
"Tu Jean Favre. Ne utegnem, pustite sporočilo."
Oprostite.
Je to daleč?
Tam je.
Hvala lepa, gospa.
Jean!
Esther tukaj!
Jean!
Takoj pridem. Počakaj.
Pridi.
Dve pivi.
Esther, ne razumem te.
Dvestokrat si me klicala. Svoje življenje imam.
Kaj si sploh domišljaš?
Ne razumem. Imaš tu svojce? Si prišla na izlet?
Rekla sva, da bova jeseni... -Hvala. -V Parizu...
To sem rekel nalit, ob sončnem zahodu.
Ne vem, zakaj sem zinil.
Hvala. Ker sem te hotel...
Osrečiti. Bilo je lepo, poletje v zraku...
Zaljubljena sem vate. Brezmejno te ljubim.
Rada bi ti dokazala.
Lahko greva k tebi.
In sva malo skupaj.
Esther, nazaj domov moraš.
Tole v Parizu s tabo ne bo šlo.
Kje imaš prtljago? Imaš kaj obleči?
Na, ogrni se.
Imaš kaj denarja?
Kje boš prenočila?
K meni ne moreš. Ne gre.
Imaš kaj denarja?
Več nimam.
Lahko ti kupim vozovnico z mobilnikom. Prav?
Res lahko.
Glej, Esther. Grem, prav?
Pazi nase. Pojdi domov, velja?
In ne kliči me več.
Adijo.
Lahko dobim kozarček?
Ne bi šla še spat.
Lep lokal imaš.
Ni moj. Samo točaj sem.
Bi? Res ne?
Egipčanske so.
Na zdravje.
Tisti tip mi ni bil všeč. Ni dober.
Kako ti je ime? -Wael. Pa tebi? -Esther.
To pomeni zvezda. Lepo, ne? -Zelo.
Lahko dam glasbo?
Bar je zaprt, zbit sem. Dolgo sem delal.
Spat bo treba. -Samo eno pesem.
Prav.
Izvoli.
Me ne bi poljubil?
Prestar sem zate.
Samo enkrat, pa grem.
No, pa grem. -Boš v redu?
Ja, sprehodila se bom. Rada hodim. Hvala, adijo.
Počakaj, Esther.
Hvala. -Na svidenje. -Na svidenje.
Daj mi torbo! Daj, sem rekel!
Kam, gospodična?
Nimate naslova?
Kako dolgo se lahko peljem za 20 evrov? -Ne vem, pol ure.
Lahko do postaje? -Katere?
Na Montparnassu. -Ni problem.
Počakaj.
Ne zanemarjaj Gospodovega nauka.
Oprostite. -Ne obupaj, če ti bo očital.
Gospod tistemu, ki ga ljubi, daje dobre nauke.
Popravlja svoje otroke, ki jih sprejme k sebi.
Trpljenje je le lekcija.
Bog vas ima za svoje otroke.
Otroci ubogajo očeta.
Lekcije so vedno težke.
Potem pa nam prinesejo pravičnost in mir.
Okrepite si roke in kolena.
Šepavi ne bo nemočen,
marveč ozdravljen.
Za nami je kapela.
Jedilnica je na koncu hodnika.
Ja? Ja.
Počakaj.
Koliko stane nočitev?
Nimamo cenika. Nismo hotel.
Daj, kolikor moreš.
In če nimam? -Bomo videli. Pridi, maša bo kmalu.
Videla sem te pri kosilu. Nič nisi jedla.
Esther sem.
Blizu si, Gospod.
Reši me z besedami.
Kličem te od srca, oglasi se mi.
Držala se bom tvojih zapovedi.
Kličem te, Gospod. Reši me.
Spoštovala bom tvoje zahteve.
Čakam svit in te rotim.
Ko bi vsaj zaslišala tvoj glas, Gospod.
Moje oči čakajo konec noči, da se spolni tvoja obljuba.
"Mama, tukaj je vse v redu. Jean je krasen z mano.
Razkazuje mi mesto. Danes sva ga videla od zgoraj.
S stolpa na Montparnassu. Krasno je bilo.
Nekoč bi ti rada razkazala Pariz.
Všeč bi ti bil.
Ne skrbi, ker ne kličem. Izgubila sem mobilnik.
Bom pa redno pisala.
Sprašujem se, ali sta z babico že kuhali marmelado.
Poljubček, Esther."
Poznaš to dekle? -Katero?
Tisto, ki nič ne je. Lep obraz ima.
Zaobljubila se je k molku. Že dve leti ne govori.
Stara nuna mi je povedala. Malo je čudna, ampak prijazna.
Živjo. Kaj pa ti?
Pridi sem.
Rekla ti bom Jezus.
Moji so zelo verni.
Vsi otroci naše družine gredo pred 18. letom malo v osamo.
Bratje in sestre so že bili, še jaz sem na vrsti.
Prihodnje poletje grem na Jakobovo pot v Compostello
s sestrično, ki bo tudi 18. Komaj čakam!
Imaš kaj sorojencev? -Ne.
Malo starokopitno se počutim. Tako mislijo o meni.
Jaz nimam predsodkov.
Moja teta je nuna, abeja Pierra pozna.
Hudo! Moja babi ga obožuje.
Nekaj bom naredila.
Sestra mi je povedala za skrivališče.
Vsaj en moški tukaj. Sem vedela, da bo.
Bog je povsod. Seveda je tudi tudi moški. In kakšen!
Ne govoriš veliko. -Raje poslušam.
To mi gre kar dobro.
Na svetu sem zato, da skrbim za druge.
To mi je vedno govorila mama.
Smejala sem se, že ko sem se rodila.
Pravili so, da sem bila najlepši dojenček.
Mama je bila zelo vesela. Čeprav jo je oče pustil.
Govorila mi je, da sem bila sončni žarek.
Dedek in babica sta imela hotel.
V sobi na dnu hodnika je jokal dojenček.
Moje živo nasprotje.
Nekomu se je menda utrnila zamisel.
Jaz sem bila vesela, on pa ves čas žalosten.
Pa so naju dali skupaj.
Nekoč so me kar položili k njemu.
In takoj je nehal jokati.
Mogoče se je zaljubil vame.
Mogoče res. Ne smem zamuditi maše.
Pridi, Jezus!
Ja?
Rada bi kaj delala.
Veš, zakaj tu vse delamo? -Ne.
Dekletom, ki se zatečejo k nam, ni treba delati.
Delo je zahvala. Način življenja v samostanu je.
Lahko delam, kar želite. -Kaj pa bi rada?
Kar koli.
Prej sem prodajala sladoled.
Še prej pa delala na polju. Obirala sem grozdje.
Sekljala čebulo. Take reči.
Lahko bi delala s čebelami.
To ni za začetnice.
Za panje skrbi sestra Laetitia.
Prihodnji teden lahko pomagaš v kuhinji.
Za kosilo ob štirih.
Hvala, gospa. Hvaležna sem vam.
Kristusovo telo. -Amen.
Smrdiš, veš? Oba smrdiva.
Kaj se dogaja? -Tista nova je.
Mama ima otroka s svojim fantom. Zame ni več prostora.
Fant je do mene čuden. Ona potem vpije, tega pa nočem.
Mama je lepo skrbela zame.
Ni ji bilo lahko, prav res ne. Nič mi ni manjkalo.
Mislila sem, da bom v Parizu pri Jeanu.
Spoznala sem ga poleti na morju.
Si ti že videla morje?
Rada bi te bolje spoznala.
Gospod je naš kralj.
Pridite, častimo ga.
Gospod je naš kralj. Pridite, častimo ga.
Ves svet naj hvali Gospoda.
Radostno služite Gospodu.
Obrnite se nanj s pesmimi veselja.
Gospod je naš kralj.
Pridite, častimo ga.
Sprejmite, da je Gospod Bog.
Ustvaril nas je, njegovi smo.
Njegovo ljudstvo, njegova čreda.
Gospod je naš kralj.
Pridite, častimo ga.
Tu imamo pravila.
Ne moremo početi, kar hočemo. Naj se to ne ponovi.
Vem, da si tukaj.
Sem sem se prišla skrit pred svetom.
Obraz sem si ovila v belino, dokler se ne postara.
In izgubi svojo moč.
Zaprla sem ga, da bi ohranila ponos.
Da mi ga ne bi vzeli in uživali v njem.
Zunaj se ne morem postarati. Take kot sem jaz, se ne smejo.
Prišla sem, da bi se to nehalo.
Da se vse ustavi.
Naj se me zunaj spominjajo, govorijo o meni,
kot so vedno opravljali take, kot sem jaz.
Naj se čudijo in komentirajo.
Naj moj korak pusti vtis na moških in ženskah.
Naj ne pozabijo. Želijo si me spoznati.
Tu so ženske, ki so jih moški razočarali,
zato so se obrnile k Bogu. Mene niso razočarali,
saj jim nisem zaupala.
Prezirala sem jih.
In želela ljubezen Vsevišnjega.
Prišla sem za vselej.
Tu ni ogledal.
Vse noči sem prebedela. Čakala sem ga.
Mu prihranila prostor v srcu.
Zjutraj sem ga pozdravljala, zvečer objemala.
Prostor je rasel v meni.
On pa je molčal.
Vsak dan enak obred in neskončno klicanje.
Klečala sem, vsa polna stigmat...
On pa mi ni šepnil v uho.
Moja zaobljuba molku bo kmalu spolnjena.
Ne bo poti nazaj.
Sprejela bom mrzlo tišino brez strahu.
Prisegla bom, da ga bom večno ljubila,
čeprav mi ljubezni morda ne bo vračal.
Zapor se bo zapahnil, moj obraz bo začel veneti.
Vseeno bo, mrtva bom.
Za darilo mu bom. Smešno in smrdeče darilo.
Vrata v zunanji svet se mi bodo zaprla.
Odpočila se bom.
Moje roke bodo postale pegaste.
Lice bo zbledelo, prsi se bodo povesile.
Mogoče me bo le vzljubil.
Edini moj gost bo. Ubogala ga bom.
In ne bom več izgorevala.
Čudenje bo dovolj.
Ti si eden od volkov v noči. Prepoznala sem te.
Sovražila sem te.
Še veš ne, da si prišla pome.
S tabo pa horda moških in žensk. Vsi ste tu.
V mojih prsih in domu. Bog vas pozdravlja.
Velika krivica je.
Zatrla si ljubezen v meni.
Prinesla si vse, kar poskušam pozabiti.
Sanjala sem tvoja zašita usta,
kri, ki teče po vratu. Gledala sem, kako trpiš.
S krvavimi prsti sem držala nit.
Ester, nisi kot jaz. Ti si dobila ljubezen.
Lepa si, preprosta.
Zato te imajo radi.
Bog bi te ljubil, če bi ga prosila.
Ampak ti si močnejša od tega.
Ljubezen imaš.
Velikodušno si mi jo ponudila.
Zato pa moraš iti.
Nehaj me vračati v življenje. Ne želim ga.
Nisi prišla zaman.
Moja poslednja skušnjava si.
Si kaj videla Esther?
MEDIATRANSLATIONS