Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bemegyek a vízbe.
ARANYAT A KUTYÁKÉRT
A sátrában
háromszor.
Megpróbáltuk
egyszer megpróbáltuk a szodómiát,
de nem voltam rá képes.
A lakásban hatszor.
Egyszer nagyon szép volt.
Aranyló fénnyel.
Sírtam.
Kétszer a kocsija hátsó ülésén.
A mellemre élvez.
A strandon háromszor.
Kétszer éjszaka,
egyszer nappal a homokdűnéknél.
A kemping tusolójában egyszer.
A számba élvez, lenyelem.
Sziasztok! Mit adhatok?
Mit kérsz?
Kérek egy Smartiest,
és olyan kék fagyit.
Finom a kék. Mályvacukros. Szereted?
- Igen. - Oké.
- Tálba vagy tölcsérbe? - Tölcsérbe.
- Két gombóc tölcsérbe. - Még valamit?
Lesz egy gombóc eper pohárkában.
- Rendben. - Köszönjük.
A hajad!
Basszus, Esther, a hajad!
- A hajad! Most rögtön! - Siess, mert dolgozom!
Üresfejű!
Elnézést, máris!
Sziasztok! Ez itt Mado mobilja.
Hagyjatok üzenetet!
Szia, mama! Igen, Esther vagyok. Csak úgy felhívtalak,
hogy megkérdezzem, mi újság. Mert már elég régen nem...
Na, mindegy. Most épp
egy nagyon szép naplementét nézek. Jó lenne, ha te is láthatnád.
Olyan, mint a filmekben.
Amúgy jól vagyok, csak szerettem volna egy kicsit beszélgetni.
De gondolom, sok dolgod van.
Na, jó, leteszem. Puszi. Hívj vissza, ha tudsz!
Puszi.
- Jean. - Marie-Lou.
- Örvendek. - Örvendek.
- Marie-Lou. - Szia!
Camille.
Manon barátnője vagy?
- Nem, az unokatestvére. - Vagy úgy, értem.
A búcsú bulim. Egészségedre!
- Arra, hogy elmész. - Köszönöm.
Egészségetekre!
Esther!
Hagyd abba!
Mi az? Nem jó?
Hagyd abba, Esther! Most nincs kedvem.
Ropogós vagy a homoktól.
Hagyd abba!
Esther!
Hagyd abba, Esther!
Hagyd abba!
A kurva életbe, hagyd már abba!
A kurva életbe, Esther!
Gyere!
Az a baj, hogy nem jól csinálom?
Nem erről van szó. Gyere!
Megadod a címedet? Majd írok neked képeslapot.
Tényleg?
- Nem akarod? - De, de...
Jean Favre. Rue des Envierges 27. 75020 Párizs.
Ez?
Igen.
Na jó...
Jean! Már nem vagy itt. Ezért mindennap
végigmegyek a lépteink nyomán, ugyanaz alatt a nap alatt.
Néha azt szeretném, ha olyan erősen égetné a bőrömet,
hogy mást is érezzek, ne csak a hiányodat.
De a homok most is aranyszínű.
Belém kap a szél.
A hatalmas fák most is ragyognak.
Ezért aztán itt maradok.
Dédelgetem az emlékeinket.
Tegnap egy vevő 12 gombóc fagyit kért,
és megdöglött Peyo kutyája.
Állítólag vízbe fulladt.
Arra gondolok, milyen lehet ott az életed.
És hogy óceán illatú-e még a hajad.
Sokat gondolok rád.
Esther.
Sziasztok!
Szia!
Gyertek, játsszunk!
Na jó. Kiválasztunk két embert.
Bezárjuk őket a fürdőszobába addig, ameddig akarjuk.
Hagyjuk, nem játszom.
Gyerünk! Kiválasztunk két embert.
Bezárjuk őket a fürdőszobába, és meglátjuk, mi történik.
Igen!
Hajrá!
Te!
És...
Te!
- Félsz? - Mitől?
Mit tudom én. Hogy be vagy ide zárva velem.
Nem félek.
Olyan vagy, aki semmitől se fél.
Na, gyere!
Sokszor figyeltelek a nyáron.
Történt veled valami.
Vagyis benned.
- Hagyd abba! - Bár semmi újat nem mondtam.
Ezt te is tudod.
Tudod, én rögtön láttam, ki vagy.
Hogy ki vagy igazán, a lelked mélyén.
Nem sok ilyen lány van, mint te.
Hagyd abba!
Sokat dumáltam Jeannal, de ő nehezen érti meg az ilyesmit.
Képtelen megérteni az ilyesmit.
Ő nem látja, amit én látok.
Neki csak egy aranyos lány vagy.
Pedig nem csak egy aranyos lány vagy.
Tudod, attól, ami most nyáron történt,
nem szabad pánikba esned. Olyan, mint egy hasadék,
ami megnyílt, és soha többé nem záródik össze.
És minden pasi ezt fogja látni nálad.
Mindig.
- Hagyd abba! - Ezt fogja érezni.
Hagyd abba!
Mit hagyjak abba?
- Azt hittem, nem félsz. - Nem félek. Nem érdekel.
Nem érdekel? Biztos vagyok benne, hogy ha belenyúlok a bugyidba,
tiszta lucskos vagy.
Látod? Pontosan erről beszéltem.
Add ide a kezedet!
Nem tudsz ellene tenni.
Ilyen vagy.
Fogd meg! Verd ki!
A séf desszertje! Palacsinta.
- Maci! - Hogy van az én kis Estherem?
Jól vagy?
Tessék, egyél!
Bementem az előbb a szobámba.
Ja, igen, már akartam szólni. Megtaláltad a dobozaidat?
- Nincs meg minden. - Mi?
Nincs meg minden. Hol a többi cuccom?
Na, nem, Esther, ez nem garázs.
Be akarjuk építeni a padlást Gilles-lel. Csinálunk fent egy szobát.
És akkor eljöhetsz, amikor csak akarsz.
Párizsba megyek, mama. Megkeresem Jeant. Ott lakik.
Meséltem róla még az idény kezdetén. Emlékszel?
És mennyi ideig maradsz?
Szerintem odaköltözöm. Nem tudom.
El akartam búcsúzni.
A lányok, amikor szerelmesek!
Mit mondjak? Családi vonás.
Hasonlítasz rám. Mindig is mondtam.
A szépségek!
Nem kapok puszit?
Látod? Szeretném, ha anyukád ilyen ruhákat hordana.
Mindig mondom neki. Ugye, kicsim, hogy mindig mondom?
Miért jöttél? Nem látod, hogy dolgozom?
Elfogyott a pelus. És egyfolytában ordít.
Ja, jó, oké. Majd veszek a pihenőidőmben.
Akkor jó.
Ennyi?
Igen, ennyi. Mehetsz...
- Nem bírod megállni, mi? - Mit?
Na jó, velem ezt ne játszd! Élvezed?
- Nyugodj meg! - Mi van? Nyugodjak meg?
Beállít, pucéran mutogatja magát a pasim előtt,
és meg kellene nyugodnom?
Különben is, ahányszor jössz, mindig csak a balhé van.
Nem bírsz magaddal.
Minek jöttél?
Mert ha pénzt akarsz a kis kirándulásodhoz, nekem nincs.
Neked legalább van?
Van? Nehogy nekem üres zsebbel menj oda, Esther,
mert nem megyek érted Párizsba, ha bajba kerülsz.
Nem, minden rendben.
Menned kell, nem érek rá.
Majd hívj!
Szia, puszi! Puszi!
Elvihetlek a morcenxi állomásra, ha akarod.
- Útba esik. - Oké.
- Betehetek valamit? - Persze. Szolgáld ki magad!
Michel Sardou? Ez komoly?
Csak a haverokkal szoktunk szórakozni.
Van más is.
Jó napot! Ez itt Jean Favre üzenetrögzítője.
Most nem tudom felvenni,
de hagyhat üzenetet.
Elnézést!
Ez messze van innen?
Ott van.
Köszönöm szépen! Köszönöm!
Jean!
Jean! Esther vagyok!
Jean!
Jó, jövök. Két másodperc. Várj meg! Maradj ott!
Lemegyek. Várj!
Gyere!
Kettőt kérek.
Figyelj, Esther! Nem értem, mit keresel itt.
Nem állíthatsz be csak így. 200-szor hívsz napközben.
Nekem is van életem.
Érted?
Nem tudom...
Mit képzeltél?
Nem értem.
Vannak itt rokonaid? Megnézed Párizst?
Azt mondtuk, az idény után.
- Köszönjük. - Párizsban.
Ezt mondtam... Piásan mondtam, Esther.
A naplementénél mondtam a parton,
azért mondtam, mert... Nem tudom.
Köszönjük.
Azért mondtam, hogy... hogy boldog legyél,
szerelmes legyél, mert szép idő volt, mert nyár volt.
De szerelmes vagyok, Jean. Tudod, végtelenül szeretlek.
Adnod kell egy esélyt, hogy kimutassam.
Elmehetnénk hozzád.
Együtt tölthetnénk egy kis időt.
Figyelj, Esther, én...
Haza kell menned. Semmi keresnivalód Párizsban.
Látod, hogy ez így nem jó. Látod a többieket.
Mit tudom én... Hol a cuccod?
Így jöttél? Félig pucéran?
Tessék.
Vedd fel!
Van pénzed?
Van hol aludnod?
Figyelj, nálam nem lakhatsz. Érted? Nem lehet.
Van pénzed?
Csak ennyi van, de...
vehetek neked vonatjegyet a telefonomon, ha akarod.
Akarod?
Tényleg nem gond, megveszem.
Figyelj, Esther! Elmegyek. Jó?
Vigyázz magadra! Menj haza! Rendben?
És ne hívogass, légy szíves! Rendben?
Szia!
Nincs kedved inni egy pohárral?
Nem vagyok álmos.
Amúgy szép a bárod.
Nem, nem az enyém a bár. Csak pincér vagyok.
Kérsz?
Biztos?
Van még, Egyiptomból hoztam.
Egészségedre!
Amúgy nem tetszik a pasas, aki veled volt.
Nem jó pasas.
- Hogy hívnak? - Wael. És téged?
Esther. Azt jelenti, csillag. Az, aki elrejt. Szép, nem?
Igen, nagyon szép!
Tehetek be zenét?
Már zárva van a bár. Fáradt vagyok.
Órák óta dolgozom. Úgyhogy már aludni kellene.
Csak egyet. Utána elmegyek.
Jól van.
Tessék.
Nem akarsz megcsókolni?
Túl öreg vagyok hozzád.
Csak egyszer. Utána elmegyek.
Hát jó, akkor megyek.
Minden rendben lesz?
Gyalog megyek. Szeretek gyalogolni.
Köszönöm! Szia!
Várj! Várj, Esther!
Köszönöm!
- Viszlát! - Viszlát!
Add ide a táskádat! Azt mondtam, add ide!
Hová megy, kisasszony?
Van címe? Valami?
Sokáig tart 20 euró?
Mit tudom én! Körülbelül fél óráig.
Annyi elég a pályaudvarig?
- Melyikig? - A Montparnasse pályaudvarig.
Igen, elég lesz.
Itt várjon!
Ne hanyagold az Úr tanításait!
Bocsánat.
Ne bátortalanodj el, amikor szemrehányást tesz!
Amikor az Úr szeret valakit, tanítja.
Megjavítja mindazokat, akiket gyermekeként magához fogad.
Amit valaki kibír, az egy tanítás.
Isten úgy viselkedik veletek, mint a gyermekeivel.
És milyen gyermek az, akit az apja nem tanít?
Egy-egy tanítás után nem érzünk örömöt.
Sokkal inkább szomorúságot. Ám később,
amikor a tanításnak köszönhetően összeszedtük magunkat,
learathatjuk a békesség és az igazság gyümölcsét.
Ezért nyújtsátok ki tétlen kezeiteket
és rogyadozó térdeteket, és egyenesítsétek ki a lábatok előtt
a kanyargó ösvényeket! Így, aki sántít, nem szenved ficamot.
Sőt, mi több, meggyógyul.
Például az imént láttuk,
hogy a tízparancsolat tanítását
hogyan veszi át, és tanítja a bölcs a tanítványának.
Ugyanúgy, ahogy a következő sorok,
nevezetesen az első fejezet 20. és 32. sora
a Példabeszédek könyvéből megmutatja magát a bölcsességet
és a bölcset is, aki próféta módjára beszél.
Mint mondtam, az előző sorok
Isten tízparancsolata, amit átvett és elmagyarázott
a bölcs a tanítványának. A 20. és 32. sor
maga a bölcsesség és a bölcs, aki próféta módjára beszél.
Elolvasom tehát a 20. és 22. sort, melyeken átsüt a bölcsesség...
A kápolna mögöttünk,
az ebédlő a folyosó végén.
Igen?
Igen.
Várjon meg!
Mennyi egy éjszakára?
Nahát! Itt nincsenek tarifák.
Nem szálloda vagyunk.
Annyit ad, amennyit tud. Amennyit igazságosnak érez.
- És ha semennyit sem tudok? - Meglátjuk.
Jöjjön, kérem! Nemsokára kezdődik az istentisztelet.
Láttam ma délben.
Láttam, hogy nem evett.
Esthernek hívnak.
Közel vagy, Uram.
A szavaid által.
Ments meg!
Tiszta szívvel hívlak, válaszolj!
Betartom a parancsolataidat.
Hívlak, Uram, ments meg!
Betartom az elvárásaidat.
A hajnal elébe megyek és könyörgöm.
Hiszek a szavaidban.
A szemem az éjszaka elébe megy, hogy elmerengjen az ígéreteden...
Mama, itt minden rendben.
Jean nagyon kedves velem.
Megmutatja a várost.
Ma felülről láttuk Párizst,
a Montparnasse-torony tetejéről. Klassz volt.
Egyszer szeretném neked megmutatni Párizst. Szerintem tetszene.
Ne izgulj, ha nem hívlak! Elvesztettem a telefonomat,
de majd gyakran írok.
Arra gondoltam, megcsináltad-e már a szederlekvárt a nagyival.
Puszi.
Esther.
- Ismered azt a lányt? - Melyiket?
Azt, amelyik semmit sem eszik. Nagyon szép az arca.
Némasági fogadalmat tett.
Legalább két éve nem beszél.
Az a nagyon öreg nővér mondta.
Kicsit bolond, de nagyon jó fej.
Szia!
Jól vagy?
Gyere!
Jézusnak foglak hívni.
Mélyen hívő a családom.
Az a hagyomány, hogy 18 éves korunk előtt elvonulunk.
A tesóim már megcsinálták,
én vagyok az utolsó.
Jövő nyáron végigmegyek a Caminón az unokanővéremmel,
ő is 18 éves lesz. Alig várom!
- Neked is vannak testvéreid? - Nincsenek.
Biztos kicsit régimódinak gondolsz a sztorijaimmal.
Kicsit régimódinak szoktak gondolni.
Nem, nem szokásom ítélkezni.
Ha valaki régimódi, az a vallásos nagynéném, aki Délen lakik.
Pierre abbét is ismerte.
Nagyon menő!
A nagymamám nagyon szereti Pierre abbét.
Várj, van egy ötletem!
A nővérem adta a tippet a rejtekhelyhez.
Kellett lennie egy férfinak ezen a helyen. Tudtam.
Tudod, hogy Isten mindenhol jelen van.
Úgyhogy igen, itt is van férfi, és nem is rossz.
Nem vagy valami szószátyár!
Szeretek másokat hallgatni.
Ehhez értek. Hallgatni.
Állítólag erre születtem.
Jelen lenni. Mármint másokért.
Anyám mondja ezt mindig.
Amikor megszülettem, állítólag rögtön mosolyogtam.
Ezért mondták, hogy a legszebb baba vagyok az egész kórházban.
Anyám boldog volt annak ellenére, hogy az apám
lelécelt, amikor megtudta, hogy terhes.
Anyám szerint kis napsugár voltam.
A nagyszüleim szállodájában,
a folyosó végén volt egy kisbaba, aki állandóan sírt.
Pont az ellentétem volt.
Anyukám mesélte, hogy egyszer valakinek támadt egy ötlete.
Mivel én olyan boldognak látszottam, ő meg olyan szomorúnak,
találkoznunk kellett,
hogy valami olyasmi történjen, mint a közlekedőedényeknél.
Egyik éjszaka betettek annak a kisbabának az ágyába,
és alighogy mellé feküdtem, abbahagyta a sírást.
Persze az is lehet, hogy csak belém szeretett.
Igen, lehet.
Sietnem kell, nehogy elkéssek a miséről.
Jézus!
Gyere!
Hopp!
Igen?
Munkát szeretnék.
Tudja, miért dolgozunk itt mindannyian?
Nem.
Meg kell értenie, hogy nem szoktunk
munkát adni átutazóban lévő lányoknak.
A munka itt hálaadás, a kolostori élet oszlopa.
Bármit megcsinálok, amit akar.
- Mihez ért? - Nem tudom. Egy kicsit mindenhez.
Régebben fagylaltot árultam.
Még korábban földeken is dolgoztam.
Szüreteltem. Vágtam a hagyma bojtját.
Szóval ilyenek.
Nem dolgozhatnék a méhekkel?
Az túl bonyolult feladat annak, aki még soha nem csinálta.
Különben is Laetitia nővér a kaptárak felelőse.
A jövő héten a konyhán fog segíteni.
Az uzsonnánál 16 órakor.
Köszönöm szépen, asszonyom! Tényleg köszönöm!
Krisztus teste.
Ámen.
Krisztus teste.
Ámen.
Krisztus teste.
Ámen.
- Krisztus teste. - Ámen.
Krisztus teste.
Ámen.
Tudod, hogy büdös vagy? Mind a ketten büdösek vagyunk.
Gyengédséged fátyla alatt keresünk menedéket.
Fogadj minket anyai szívedbe, ahol újra élhetünk.
Mária, a Megváltó anyja, áldunk téged.
Mária, anyánk, őrizd a békénket!
Vétkesek menedéke, védd meg a gyermekeket!
Jöjj el hozzánk, amikor bajban vagyunk!
Szabadíts meg minket a világ veszélyeitől!
Mária, a Megváltó anyja, könyörülj rajtunk!
Mária, anyánk, őrizd a békénket!
Vétkesek menedéke, védd meg a gyermekeket!
Mi történt?
Az a fiatal nő?
Anyámnak kisbabája lett az új pasijától,
és nekem így már nem jut hely otthon.
És a pasija nem tudom, mit akar tőlem,
ezért, ha odamegyek, balhé van. Mindenki kiabál,
én meg nem szeretem a kiabálást.
De ne értse félre, anyám mindig sokat törődött velem.
Igaz, nem volt mindig könnyű,
de mindenem megvolt. Nehogy azt higgye...
Egy ideig azt hittem, Párizsban fogok élni Jeannal.
Jeannal most nyáron ismerkedtem meg a tengerparton.
Látta már az óceánt?
Nagyon szeretném magát megismerni.
Az Úr a mi királyunk, gyertek, és imádjuk!
Áldjátok az Urat az egész Földön!
Szolgáljátok az Urat örömmel!
Gyertek hozzá vidám énekszóval!
Az Úr a mi királyunk, gyertek, és imádjuk!
Ismerjétek el, hogy az Úr az Isten! Ő alkotott minket,
és az övéi vagyunk.
Mi vagyunk a népe, a nyája.
Az Úr a mi királyunk, gyertek, és imádjuk!
Itt vannak szabályok.
Nem tehetünk meg mindent azzal az ürüggyel, hogy akarjuk.
Többé ne forduljon elő!
Tudom, hogy itt van.
Azért jöttem be ide, hogy elbújjak a napok elől.
Bezártam az arcomat ebbe a fehér dobozba,
mielőtt még megöregszik, mielőtt még elveszíti minden erejét.
Be akarom zárni, hogy büszke maradhassak rá.
Hogy minél inkább el akarják venni,
annál kevesebb örömük legyen benne.
Nem öregedhetek meg odakint.
Az olyan nőknek, mint én, nem szabad megöregedniük.
Azért jöttem be ide, hogy minden abbamaradjon.
Hogy végre minden abbamaradjon.
Hogy emlékezzenek rám odakint, hogy suttogjanak
a sorsomról, ahogy azt mindig szokták az ilyen nőkről.
Hogy csodálkozzanak.
Hogy kommentálják.
Hogy a tettem elég erős legyen ahhoz, hogy mindenkire hatással legyen.
Hogy soha ne felejtsenek el, és mindig vágyjanak arra,
hogy megismerjenek. Hogy én is azokhoz a nőkhöz tartozzak,
akik a férfiakból kiábrándulva inkább a Mindenhatónak adják magukat.
Soha nem csalódtam a férfiakban. Soha nem tartottam őket hitelesnek.
Megvetettem őket, miközben a legnagyobb szerelmére vártam,
mert a kisebbek szerelmében csalódva örökre itt maradok.
Ez egy tükör nélküli város.
Itt éjszakákon át hallgatóztam,
vártam,
helyet csináltam neki a szívemben, és a fekhelyemen is.
Minden reggel köszöntem neki, minden este megcsókoltam.
Már megvolt a helye bennem.
De csendben maradt.
Mindennap ugyanaz a szertartás, mindennap a végtelen szólongatás.
Térdre ereszkedtem,
a testem tele nyomorult stigmával, de a gyengeségem tűnik olyan kéknek.
De ő... sosem suttogott a fülembe.
Néhány hónap múlva fogadalmat teszek.
Nincs többé visszaút.
Megesküszöm, hogy elfogadom a jéghideg csendet, és nem félek tőle.
Megesküszöm, hogy örökké szeretni fogom,
akkor is, ha talán sosem fog szeretni.
A börtön még jobban bezárul, és az arcom elkezdhet
öregedni, majd szétbomlani.
Nem lesz semmi jelentősége, mert önmagam számára már halott leszek.
Ajándékba adom a lényemet, nevetséges és bűzös ajándék lesz,
de attól még ajándék.
Számomra már soha többé nem lesz nyitva a kijárat,
és akkor eljön a pihenés.
Látni fogom, ahogy a kezemet lassan foltok lepik el.
Az arcom elhervad, a mellem megereszkedik.
Akkor vajon szeretni fog?
Csak egy várakozó szakadék leszek, és ő lesz az egyetlen vendég.
Szelíd leszek. Nem lángolok többé.
Beérem a téged kísérő kábulat nyomával.
Te vagy az egyik farkas az éjszakában. Felismertelek.
Gyűlöltelek.
A tudtodon kívül jöttél el értem, a többiek meg veled együtt.
Verejtékező férfiak és nők menete. Mind itt vagytok.
Isten titeket is befogad a keblemben és az otthonomban,
és ez túl nagy igazságtalanság.
Lenulláztál bennem minden szerelmet, és magaddal hoztál ide
mindent, amit oly keservesen tudtam csak elfelejteni.
Azt álmodtam, be van varrva a szád, a vér végigfolyt a nyakadon,
és néztem, ahogy szenvedsz.
A vörössé vált fonal az én kezemben volt.
Te, Esther, nem olyan vagy, mint én. Neked megadatik a szerelem.
Csak szép vagy. Közönséges vagy.
Ezért lehet szeretni.
Téged szeretni fog Isten, ha arra kéred.
De te ennél erősebb vagy.
Te birtoklod a szerelmet, te ajánlottad fel nekem nagylelkűen.
Most el kell menned.
Nem hozhatsz vissza az életbe, nem akarom.
És akkor nem jöttél hiába.
Te voltál az utolsó próbám.
Nem tudja, hol van Esther?
Magyar szöveg: Szabó Anita Iyuno-SDI Group