Nekajkrat gremo po scenariju, nato pa obdelate rezervne šale.
Čas bo tudi za improvizacijo in malo zabave.
Hvala vam. Hvala, Charley in Money.
Bo ta odmaševalec dober za jutri?
Mogoče z lesenim ročajem. - Grem pogledat.
Hvala ti.
Christine, 1.15. Pepelnata ali topla blond lasulja?
Pepelnato ima za doma. Toplo.
Vse jasno. - Hvala.
Ta jakna je bomba. Nabaviti moram Gripovo robo.
Po sceni ne divjamo. Hvala. Super izgleda.
Za danes. - Hvala.
Bo dober? - Si pa hitra. Itak. Hvala.
Bi rada vadila? - Posnemimo vaje.
V redu. Rosie, posneli bomo vaje! - Razumem.
Pozdravljeni na prvem dnevu snemanja Kdo kuha?
Boš ti rekla? - Lahko.
Tonci smo.
In snemamo!
DIVA
Trenutek resnice.
Zamiži. - Saj mižim.
Naravnost. Bo šlo? - Ja.
Vse lahko še drugače razporedimo.
In prilagodimo moč luči. - Prav. Pokaži mi.
To je to.
KLUB KOMEDIJE DEBORAH VANCE
Rekli smo, da bo Kitten Heel Club, ampak to se mi zdi bolje.
Lahko še spremenimo. - Ne.
Pravo ime je.
Uspelo vama je. Pesjana nadarjena.
Počaščen sem, da sem v vajini službi.
Junija bi rad bil prost. Zaradi Mille Miglia.
Amaterske dirke starodobnikov v Italiji. Izjemno.
Ne. - Ne?
Nič zato. Bom pa tukaj hitro vozil.
DIVA SLAVNOSTNO ODPRTJE
Čestitam za otvoritev in novi posel. - Hvala, mišek.
Trenutno sem še igralniška nadzornica,
ampak rada bi bila igralniška mama.
Bolj izraža mene.
Razumem. Jaz sem se povišala v osebno življenjsko asistentko.
Deborah še trznila ni. Plača se mi je lepo popravila.
Meni je trgala.
Na oder vabim samo divo, Deborah Vance.
To je moja mama. Moja mama.
Hvala vsem, da ste prišli.
Najprej naj povem, da nocoj ne bi bili tukaj
brez genialnega Marcusa Vaughna.
Vse si je sam zamislil. On ima izključne zasluge za to.
In še za marsikaj drugega v mojem življenju.
Hvala, Marcus.
Moj sinko!
Moj sinko je. - Briga me.
Pred časom je mlad mednarodni rok zvezdnik, ki je bil obseden z mano,
rekel, da sem jaz pripeljala umetnike v Las Vegas.
In da me mesto potrebuje.
V resnici pa sem jaz potrebovala Las Vegas.
Govorili so mi, da sem preveč glasna,
preveč kičasta, preprosto preveč.
To mesto me je sprejelo odprtih rok, ko me nikjer drugje niso.
Las Vegas je res nekaj neponovljivega
in nikjer drugje se ne počutim tako doma.
In zato smo ustvarili Divo.
Tukaj ste lahko taki, kot ste. Brez sramotenja.
To mesto počne to bolje kot katerikoli kraj pod soncem.
Dobrodošli v Divi. Naredimo si zabaven večer.
Živ živ. Divo bomo še uradno krstili.
Nismo vas prosili.
Ni treba. Frdamana županja sem. Tako.
Madona. Krščenduš.
Izkrvavela bom. Madona.
Spet sem zadela arterijo. - Preveč krvi. O ne.
Utripa in šprica. O bog.
Pustita me! Hvala vam.
Beda, da ne gremo na delavnice.
Vem, ampak šel sem že in nič takega ni.
Brezplačna hrana, fine pijače, pa včasih eksotične plesalke.
Če ti ni prijetno, smeš v sobo. - Pizda.
Tale je zame.
Porkamadona! Antraks v stavbi! Pokličite domovinsko varnost!
Resno? Kaj vama je?
Prah sladkih slamic. Paše kot od tvoje mame ...
Ne govori o moji mami.
Preveč napet si. Moral bi iti na delavnice sproščanja.
Ne, Dan, ne more. Pizdice nimajo vstopa.
Sožalje, Jimmy.
Ne sekiraj se. Vesel sem, da mi ni treba iti.
Končno lahko dam sendvič v hladilnik
in mi nihče ne pošlje slike s svojimi jajci na njem.
Odjebita. Odjebita že!
MESTO LAS VEGAS
Carbone, kosilo z martinijem. Komaj čakam.
Karkoli lahko naročiš. - Morski list torej.
Mega novica. TV-hiša nima pripomb na pilotni del serije.
Všeč jim je bil. - Super.
Samo ženske naj se več smejejo. To bi šlo.
Čestitam. - Hvala.
Kdaj boš vedela, ali boste snemali? - Tri mesece imajo.
Prima. Rada bi, da greva čim prej na potovanje po Evropi.
Fantastično. - Če hočeš, da te jemljejo resno,
moraš vsaj enkrat jesti pravi kruh. - Super. Vse imam prazno.
Je vse v redu?
Ja. O nečem bi se rada pogovorila.
V redu.
Vse kaže, da tiste bule niso v celoti odstranili.
Na žalost se je razširilo.
Moj bog.
Verjetno ne bi smela pretiravati
s progesteronskimi praški Deborah Vance.
Tahitijski okus grenivke je bil bajen. - Kako te bodo zdravili?
Radi bi takoj začeli.
Dobro. Poklicala bom Ronnie. Takoj pojdiva tja. Nisem več lačna.
Ne potrebujem kosila.
Drugi del ti ne bo všeč.
Že prvi mi ni bil.
Srčece, ne bom šla na kemoterapijo. Ne bom se mučila s tem.
Saj te razumem, ampak ne boš sama.
Hodila bom s tabo tja, ti pomagala z zdravili. Vse, kar bo treba.
Tebe ne bom mučila.
Kaj hočeš povedati? - Veš, da rada delam po svoje.
Prav. - Vse sem obkljukala.
Uspel mi je nastop življenja. Podrla sem rekord.
Zato je moral biti ta vikend. - Ja.
Boljše ne bo. Rada bi odšla, ko sem na vrhuncu.
V redu. Ja, na vrhuncu kariere, ampak ...
Ti si prva, ki si sposobna to premagati.
Sama si rekla, da boš dočakala 109 let.
Ne bom.
Sama bi rada rekla, kdaj pade zastor.
Ko bo počitnic konec, bom potovala z vlakom od Pariza do Züricha.
Tam je Dignitas. - Nudijo pomoč pri samomoru?
Najboljši so. Ampak ja.
Poslušaj, Deborah ...
Novica je verjetno hud zalogaj in žal mi je, da se ti to dogaja,
ampak zdi se mi, da si zmedena. Kar omenjaš, je noro.
V bistvu ni. Komiki si že dolgo jemljemo življenje.
Tvoj zaščitni znak je, da ti uspe nemogoče.
To ti ni niti malo podobno. - Je.
Rada bi, da greš z mano. Najprej imejva fantastične počitnice.
Nakupuj. Vzemi moj kovček za domov. - Nehaj. Ni smešno.
Ti se ves čas šališ, da se boš ubila.
V hecu. - Zdaj si pa občutljiva?
Čvekati znaš, jajc pa nimaš? - Kristus.
Si na mostu, pa ne upaš skočiti? - Nehaj.
Oprosti.
Res hočem, da greš z mano.
Boš šla? - Ne.
Ne bom ti držala štange. Ne boš! - Ava, tiše govori.
Moj bog. Sem si me pripeljala, da ne bi kričala nate, ne?
Že ob počitnicah so mi zvonili alarmi.
Nisem vedela, da boš delala samomor.
Ne bom šla. - Ava ...
Ne. - Ava.
Na zdravljenje še pomisli ne. Zmešana je.
Ne da si dopovedati. Rada bi ji vzela opravilno sposobnost.
Kot Britneyjin oče. Se tako reče?
Ne vem. - Možgani so ji zaštekali.
Ustrelila jo bom v vrat z uspavalom in jo odpeljala na kemoterapijo.
Lahko to urediš? - Samo dihaj.
Grozno je, vendar gre za Deborah.
Ne boš je prepričala. In ne boš je ustrelila z uspavalom.
Lahko potem ti govoriš z njo? - Sem že.
Kako to misliš?
Poskusil sem, ampak me ni poslušala.
Odločila se je. Boli, ampak to moramo spoštovati.
Kaj? Vedel si? Zakaj mi nisi povedal?
Prosila me je, naj uredim njene zadeve, in sem jih.
Prosila te je, da pojdi z njo. Morala bi iti, če boš zmogla.
Poskusita uživati. - Uživati?
Kako naj uživam na samomorilskih počitnicah? Umrla bo.
Vsi bomo umrli. Izkoristiti moramo čas, ko smo še skupaj.
Ti in ona sta še tukaj.
Lahko bi jo uspavala na letalu in preusmerila v bolnišnico.
To mi je naredila v Singapurju. Obstaja precedens.
Ava, ima pravico odločati o svojem telesu.
Kako si upaš uporabiti to proti meni?
Oprosti, ampak če boš šla, vsaj ne bo sama.
Mislim, da ne morem.
Ja. Saj te razumem.
Iti moram.
Živjo.
Je kdo tukaj?
Kaj je? - Pogovoriti se morava.
Ga. Vance, lahko se vkrcate. - Hvala.
Šla bom v Evropo, ampak ne ubij se, prosim.
Ubila se bom. - Vseeno bom šla.
Naj še malo počakam? - Ne, lahko greva.
Z mano moraš vzeti trdo drogo. Najbrž ekstazi.
Prav, srčece. Lahko vzameva osmico, če ti bo lažje.
Kje so izposojevalnice avtov? - Naravnost in levo.
Bova najeli avto v Parizu?
Kakšen snob smo postali. Ja, najeli bova avto v Parizu.
Nekdo se mora naučiti uporabljati ročni menjalnik.
Ne, ne. Deborah, ne.
Nehaj! - Dobro ti gre. V redu.
Spusti sklopko. Daj. - Prav.
Zakaj me učiš francoščino, ko me učiš voziti avto?
Kaj?
Zakaj si me pripeljala na največje krožišče v mestu, Deborah?
Ni smešno. - Ti kar zavijaj.
Ti bi se rada ubila, jaz pa bi rada živela!
Pomagaj! Pomagaj!
Tukaj zapelji ven. - Zakaj sem v osnutku avtomobila?
Sem ti rekla. - O bog. Prav imaš.
Res še nisem jedla pravega kruha. - Malenkost.
Noro. Čisto zares ...
Ne govori s polnimi usti. - Oprosti.
Ta je za obraz, druga pa za vrat.
Ločeni kremi za obraz in vrat? - Kaj bo s tabo brez mene?
Tretjo zadevo pred letom stisni v zobno pasto,
ker je pri nas prepovedana.
Vincent. Zvezdna noč.
Van Gogh je toksičen.
Odrezal si je uho in ga nekomu poslal, kar je vsiljevanje.
Sploh si ne predstavljam. Zavrnila te je.
Ti pa pošlješ uho? - Ni bil zdrav.
Moj bog. Se lahko peljeva s tem? To si želim pred smrtjo.
Tvojo smrtjo. Vseeno. - Kristus.
Budna sem. Oprosti.
Skratka ...
Temu se reče delo? - Ja.
Zakon!
Michael. Pogovoriti se moramo.
Čaka me slavnostni govor pred celotnim podjetjem. Kaj?
Glas in podobo pokojnih strank prodajaš podjetjem za UI
brez soglasja družin. Denar obdržiš zase.
Jaz? - Ja.
Posvetilo se mi je, ko sem srečal vdovo Gena Altmana.
Začel sem brskati.
Zaračunal si več kot 10 milijonov, ki si jih obdržal zase.
Kradel si ne le družinam strank,
ampak tudi Latitudu! - Administrativna napaka.
Prav. Poklical bom člane uprave. Gotovo bodo razumeli.
Daj jih na zvočnik, da jih slišim. - Nehaj.
Ne dotikaj se telefona. Nov je.
Koliko hočeta? - Ne gre za denar.
Hočeva edino stvar, ki nekaj pomeni.
Schaeferjevo ime. Zadnjič si to sam rekel.
Hočeva Latitude.
Odstopi in predaj krmilo otrokom ustanovitelja.
Odpuščen si. Zdaj si samo užaljen nekdanji uslužbenec
brez vsakršnega dokaza.
Ki ga ne bi smel vtakniti v vložišče.
Tam sem imel dostop do izdanih računov
in do obračunske službe.
Kakšno zapuščino hočeš?
Boš osramočeni direktor, ki se boji srečanja z razjarjeno vdovo
ali velikan, ki se je umaknil na vrhuncu kariere?
Sprejmi najine pogoje ali pa bova tvoje packarije javno objavila.
Hočeta podjetje? - Ja.
Jebi ga, vajino je. Vzemita ga.
Vsa branža gre v maloro. Zato sem moral narediti to.
Tri hiše imaš. - Ja.
Veš, koliko me mesečno stanejo? - Pa kakšno prodaj, lakomnež.
Poln kufer imam tvojega socialističnega nakladanja.
Še deset minut, g. Schaefer. - Fino!
Misliš, da boš veliki šef, če podpišem pildek?
Da te bodo ti ljudje spoštovali?
Nikoli te niso in nikoli te ne bodo. Deset minut, kaj?
Ta dva bosta imela govor. - Ni treba.
Lahko jim pošljeva e-pošto. - Ne, ne.
Če kupita roge, dobita bika. - Samo en mikrofon imam.
Ni važno. Oba skupaj še enih piškavih možganov nimata.
Hvala. Hvala.
Bom prešel kar k stvari.
Letošnji nagovor bo malo drugačen.
Nekatere bo vrglo. Odstopil bom.
Kaj? - Trenutek je pravi in ...
O prihodnosti podjetja bosta odločala moja naslednika.
Dobro ju poznate.
Moja temperamentna hči Kayla Schaefer
in njen nepopustljivi partner Jimmy LuSaque ml.
Zato ... - Kaj, kurca?
Verjamem, da boste s tema mulcema na čelu v dobrih rokah
v naši vse bolj skrčeni panogi.
Srečno.
Pozdravljen, Latitude! Kako smo kaj? Na obzorju je nova doba.
Se zajebavata? - Resno?
Kako bomo preživeli s tema debiloma?
Z dobrim delom. - Gejevsko.
Moj bog. - Jebeš to. V Mosaic greva.
Prav. Zataknilo se je za zalizec.
Če še kdo misli, da je dobro delo gejevsko, lahko gre.
Resno? Kristus. - Dajte no.
Spizdite in ga potegnite mojemu fotru!
Uslužbencev ne rabiva. - Jih.
In Michael ima prav.
Naša panoga se krči.
Naš posel se spreminja hitreje kot ... - Puma.
Prav. Naš posel se spreminja hitreje kot puma.
Tudi mi se moramo spremeniti. Ne moremo več naročati iz Sugarfisha.
Res? Saj je samo suši.
Lahko imamo petke s Sugarfishem. - Ne moremo.
Pa torke s Sugarfishem. - Ne gre za dan. Predrago je.
Enkrat na mesec bomo naročili pladenj sušija iz trgovine.
Prav. Naročili bomo pladenj iz trgovine. Enkrat na mesec.
Če to ni dovolj, pojdite.
Ampak ostanite, če bi radi spet počeli to, zaradi česar ste v tem poslu.
Da zastopate umetnike in jim pomagate ustvarjati.
V svetu, ki se nenehno spreminja, nekaj ostaja enako.
Želja po dobrih zgodbah.
Mi lahko najdemo pripovedovalce zgodb in jih opolnomočimo.
Če se vam to zdi prav, ostanite
in bodite del novega srednje velikega Latituda.
Ja. Ja!
Ja!
Bravo.
Vrgla se bom med občinstvo. - Ne delaj tega.
To hočejo.
Ta bolšjak je moj najljubši kraj na svetu. Naredili bova krog,
potem pa se vrnili k tistemu, kar naju zanima.
Samo mirna bodi. Ne preveč evforična.
Brez skrbi, ni mi do starin.
Niso samo starine.
Umetnine so. Vsak predmet skriva zgodbo.
Še ti se v svojih najbolj ciničnih jutrih, ko imaš serotonin na psu,
ne moreš upreti njihovemu čaru. - V redu.
Zdi se mi, da bom spoznala čajnik iz Lepotice in zveri.
Tile so fantastični. Niso? - Čisto po tvojem okusu so.
Ampak nimam predrtih ušes. - Kako to misliš?
Saj veš, da ne. Deviške mečice imam. Prebadanje ušes je barbarsko.
Tole ni slabo. - Čudovito je.
Mislim, da je nevestina skrinjica. Vprašaj za ceno.
1600.
Ponudi polovico. - Kaj? Ne. Žaljivo je.
Ni. Šele prvo ponudbo si dobila. Nikoli ni dokončna.
To je običajno. Zato je zanimivo.
Bodi mirna in hladna. Ponudi mu polovico.
Pljuvaj, če bo treba.
Žal mi je, ne, ne bo šlo.
Preveč je. Ne moreva plačati toliko.
Preveč je. - Hvala.
Žal mi je. - Obžalujeva.
Zdaj pa počakaj.
Naj bo. 1000.
Zmenjeno. - To mi delaj!
Meissenovi solnica in poprnica.
Prekrižani sablji na dnu sta njihov znak.
Verjetno so iz 18. stoletja. - Obe staneta 400.
Kar dobra cena. - Kupi ju.
Danes ne.
Hvala. - Prosim.
Kakšna norost. Ne morem verjeti, da si zakupila Louvre.
Samo zasebni ogled pride v poštev. Kmalu bom umrla.
Ne bom čakala v vrsti.
Čeprav je to včasih najbolj človeška izkušnja, kar je najpomembnejše.
Nasvet. Ko me ne bo več, ne govori takih stvari.
Razmislila bom o tem.
Ojla, bolničarka. Poglej ti stvarci. Bibip.
Kristus! - Oprosti.
Fantastično.
Zakaj je tako popularna?
Prosim? - Ni nekam povprečna?
Mona Liza je povprečna? - Brez zamere.
Boljša je, kot bi jo naslikala jaz. Ne štekam pa, kako je postala ta punca.
Razumeš? - Poskusi v Parizu najti karkoli,
kar te bo bolj potegnilo.
Če bi vedela, kaj me potegne, bi se ti obrnil želodec.
To bi pa oblekla. Idealno je za ven.
Dvorni norček, jaz.
Rozaceo ima. Ona tudi.
Menda pomeni zdravje. - Točno taka sem.
Moj bog. Ta mi je pa všeč.
Ko sta zafurana človeka zaljubljena, je še bolj romantično, ker je resnično.
Svojega čudaka ljubi takega, kot je.
To je naslikala Judith Leyster.
Podpisala se je. JL. - Saj res.
Pripisali so jo Fransu Halsu. Ni ugovarjala, ker je vedela,
da bodo sliko pošteno ocenjevali le, če bodo mislili, da je delo moškega.
Pomisliš kdaj, da bi drugače ocenjevali tvojo komedijo, če ne bi bila ženska?
Ja, včasih.
Vseeno se nisem ustrašila.
Imela sem kariero, čeprav sem morala biti komičarka.
Ja.
Greva zdaj v hotel na disko dremež?
Zakaj morava dremati? - Si pozabila, da greva zvečer plesat?
Saj res. - Ja. In jaz te bom oblekla.
Kaj? - Ja.
Nisva se tako dogovorili. - Zdaj ti povem.
Ne.
Ta pogled pa potegne.
Ja.
Tam so Mariji Antoaneti odsekali glavo.
Super. - Sigurno boli.
Sploh ne dvomim. - Zdaj grem pa spat.
Lahko noč.
Si pa zgodaj vstala. - Nisem šla spat.
Če je jutranji program zaključil dan, tvoj pa se še niti začel ni, ni dobro.
Kaj je vse to?
Nisem si mislila, da ima hotel za ljudi z generacijskim bogastvom
poslovno središče za delavsko rajo.
Ampak je lep. In tiskalnik je hiter.
Lepo. - Malo sem raziskovala.
Samo v zadnjih dveh letih je zdravljenje zelo napredovalo.
Ava, povedala sem ti, da ga nočem.
Potekajo zanimive klinične študije za poskusna zdravila ...
Moj bog, klinične študije.
Da bodo odkrili še več dodatnih učinkov za moške.
Nočem biti poskusni zajček, ki bo hiral,
zdravniki pa bodo ugotovili, da zdravila pomagajo k erekciji 90-letnikov. Ne.
Običajno zdravljenje je ... - Srčece.
Ves čas govoriš, da je treba ženske poslušati, ti pa mene ne slišiš.
Nočem zdravljenja. - To je šele tvoja prva ponudba.
Nikoli ni zadnja.
Reciva tako. Opravi tri runde, da boš videla, kako bo šlo.
Če ne bo napredka, lahko nehaš. - Ne.
Prav. Ena runda. Boš videla, kako se boš počutila.
Saj to ti govorim. Zdaj se dobro počutim.
Ne počutim se bolno. Nočem se.
Bolnega se počutiš zaradi zdravil.
Ja, ampak ni pri vseh enako.
Ne kritiziraj, dokler ne poskusiš.
Ni eksotična hrana ali nov položaj pri seksu.
Nočem biti obnemogla. Nočem, da mi lase izpadejo.
Saj že nosiš lasuljo. Iz trgovine za noč čarovnic.
Nočem shirati. Nočem, da se me tako spominjajo.
Saj se te ne bodo.
Jaz se te ne bom tako spominjala.
Moj prijatelj Gino iz Kdo kuha ...
Tako smešen in energičen je bil.
Ampak ne spominjam se ga tako.
V spomin se mi je vtisnilo, kako bolan je bil.
Ne moreš primerjati.
Že pri običajnem zdravljenju je preživetje 40-odstotno.
Borka si. Prva si, ki lahko to premaga.
Naveličana sem bojevanja.
To hočem.
Jasno.
Zmeraj vidiš samo sebe.
Na marsikoga bi morala misliti, ne samo nase!
Ava, prosim te, ne ... - Ne, jaz te prosim!
Prosim, ne zapusti me.
Prosim.
Žal mi je.
Grozno mi je.
Ampak te bom podprla.
Hvala.
Kako se bom znašla brez tebe?
Zlahka. Velika, korajžna punca si.
Ko sva že pri velikem, nekaj bi ti rada pokazala.
Kaj?
Imaš večje dlani kot jaz?
Ti to resno? Ves ta čas? Me zafrkavaš?
Deborah. - Kako nisi nikoli opazila?
Veliko večje so od mojih. Veliko večje so.
Madona. Razmišljala sem o operaciji za zmanjšanje dlani.
Dobra! - Sem vedela, da so normalne.
Kako ste? Živjo, Michelle. Lepo te je videti.
Dobro jutro, g. LuSaque.
Čez vikend smo uredili vašo pisarno. Povejte, če potrebujete še kaj.
Hvala, Silas. Kar Jimmy. - V redu.
Jaz sem zate gdč. Schaefer. Kje je moja pisarna?
Prevzeli boste očetovo. Kar za mano, gdč. Schaefer.
Randi, ta miza bo tvoja. - Odlično.
Jimmy!
Jimmy, pomagaj. - Kaj pa je? Si v redu?
Ne bi smela biti tam. Vogalna pisarna je tako majhna, da me duši.
Verjetno zaradi azbesta. Vse me srbi. Pa klavstrofobična je.
Največja pisarna v stavbi je. - Ne bo šlo.
Za boljši delovni proces se morava videti. Vzela bom staro mizo.
Mogoče pa res. Morala bi vzeti staro mizo.
Kam naj grem pa jaz? - Dam ti vogalno pisarno.
Tako pa že! Vogalna pisarna.
V tem poslu sem dve leti.
Vse mi je bilo španska vas. Poglejta me zdaj.
Vogalna pisarna, miško.
Zakaj vsi jamrajo, da je težko uspeti?
V tem poslu je mala malica uspeti. Bedniki.
Zadovoljna je. - Zdaj si moja tajnica.
Latitude. Pri telefonu predsednica Kayla Schaefer.
Lahko malo počakate?
Kliče te Bob Lipka.
V redu.
Jimmy je na zvezi.
Jimmy, Bob tukaj. - Živjo, Bob.
V Torontu sem videl tvoj film o Fattyju Arbucklu. Všeč mi je bil.
Pogovoriva se o distribuciji.
Ja, to lahko prenesem ekipi. - In tvoja mama je bila vrhunska.
Hvala. Ni bila dobra? - Ja. Poslali bomo ponudbo.
Super. Potem se kmalu slišiva.
Zelo kmalu! - Kayla!
Kaj? Še vedno sem jezna nanj.
Torej ...
Kaj boš vprašala svojega stvarnika, če boš stopila predenj?
Svojega plastičnega kirurga? - Ne, res te sprašujem.
Leta 1980 me je klical Burt Reynolds. Poklicala sem nazaj, on pa mene ne več.
V čem je bila fora?
To te zanima? - Vse drugo mi je kar jasno.
Ona, on ali oni
bodo mogoče mene kaj vprašali.
Oni. V redu. Nebinarni bog. Všeček.
Bolj v smislu energije.
Dvomim, da me bo pred nebeškimi vrati čakal spolno fluidni barista.
Škoda. Vesela bi bila matche, ko bom tam.
Si pojedla? - Ja. Navali.
Ko umira anoreksičarka, je najboljše, da lahko zmaže še en rogljiček.
Pri smrti je najboljše, da ti ni več treba shranjevati računov,
ker veš, da ne bo več davčne revizije.
Najboljše je, kako jezni bodo ljudje, ker si psom zapustila tako premoženje.
Mori pa me, da ne bom videla, kako bosta psa zapravila 550.000 dolarjev.
Samo na WC še skočim.
Takoj bom nazaj. - Prav.
Za vlak je nora vrsta. Iti morava. Pridi.
Ava, čakaj!
Ava. Ustavi se.
Ustavi se. - Kaj je?
Pri smrti je najhujše, da ne morem uživati v tem, da sem okostnjak.
Ta šala je boljša!
Res je. - Sranje.
Kaj?
Mudi se nama. Kaj je?
Mogoče nimam več 30 let,
imam pa še eno uro.
Kaj hočeš reči?
Mi jo pomagaš napisati?
Zmeraj.
Govorila je z dr. Colovo. Terapije se bodo začele 21.
Kako mi je odleglo. - Meni tudi.
Veš,
enkrat si ji že rešila življenje. Logično, da ji ga boš spet.
Rada te imam. Iti moram. - Prav.
Greva? - Ja.
Ali pa: "Rojena sem za to.
Ne jem, polno omaro lasulj imam in všeč mi je, da me strežejo."
Ali pa: "Ne jem, polno omaro lasulj imam
in rada se nastavim, da me pikajo."
Ali: "Ne jem, polno omaro lasulj imam in uživam, ko skačejo okoli mene."
Boljše.
Prevod: Renata Kozole