Gerai. Padarysime kelis kartus pagal scenarijų,
o tada bandysit alternatyvas.
Duosime jums dublį, kad galėtumėte improvizuoti.
Gerai. Labai jums ačiū. Ačiū, Čarli. Ačiū, Mani.
Ar tau patinka šitas atkimštuvas rytojui?
- Geriau medinė rankena. - Pažiūrėsiu.
Labai ačiū.
Kristina. Nori pelenų blondinės peruko ar saulėlydžio?
Pelenų - naminis. Imkime saulėlydžio.
- Supratau. - Ačiū.
Geras švarkas. Man reikia tos atributikos.
Taip.
Filmavimo aikštelėje nebėgioti. Ačiū. Atrodo puikiai.
- Tekstai. - Labai ačiū.
- Kaip šitas? - Kaip greitai. Tobula.
Ačiū.
- Nori parepetuoti? - Tiesiog filmuokime repeticiją.
Gerai.
- Rauze, filmuojame repeticiją. - Gerai, supratau.
Ponios ir ponai, tai pirmoji "Kas gamina vakarienę?" diena.
- Nori skelbti? - Žinoma, taip.
Garsas įrašomas.
Ir... Veiksmas.
KAZINO VIEŠBUTIS
DIVA
Gerai, pradedam.
- Užsimerk. - Gerai, užsimerkiau.
- Eik tiesiai. Supratai? - Taip.
Gerai. Jei nepatiks vieta, galėsime perkelti.
- Ir ryškumą galima reguliuoti. - Tiesiog rodyk.
Štai.
DEBOROS VENS KOMEDIJOS KLUBAS
Buvome nusprendę vadinti "Katinėlio klubu",
bet šitas pasirodė tinkamesnis.
- Galime pakeisti. - Ne.
Jis tobulas.
Jums pavyko. Talentingi šunsnukiai.
Man garbė būti jūsų darbuotoju.
Nors man reikia laisvo birželio. Dalyvausiu "Mille Miglia".
Tai mėgėjų klasikinių automobilių lenktynės Italijoje. Nuostabu.
- Ne. - Ne.
Jokių problemų. Tiesiog čia važinėsiu greitai.
DIVA DIDYSIS ATIDARYMAS
Su didžiuoju atidarymu ir su nauju darbu.
Ačiū, brangioji.
Techniškai mano pareigos - salės prižiūrėtoja,
bet galvoju oficialiai pasikeisti į "Salės mamytė".
Man labiau tinka.
Suprantu. Pati pasikėliau titulą iš namų valdytojos į gyvenimo būdo konsjeržę.
Debora nė nemirktelėjo. Ir atlyginimas gerokai pakilo.
Išskaičiavo iš mano algos.
Nedelsdami pasveikinkite pačią divą - Deborą Vens.
Tai mano mama!
Ačiū, kad atėjote.
Pirmiausia noriu pasakyti, kad nė vienas iš mūsų čia dabar nestovėtų,
jei ne genijus Markas Vonas.
Visa tai - jo sumanymas. Be jo tai nebūtų įvykę.
Ir, atvirai sakant,
daugybė dalykų mano gyvenime nebūtų įvykę be jo.
Ačiū, Markusai.
Tai mano vaikas!
- Tai mano vaikas. - Nesvarbu.
Prieš kelis mėnesius
jauna tarptautinė roko žvaigždė, kuri buvo manimi apsėsta,
priskyrė man nuopelnus už rezidencijas į Las Vegase.
Sakė, kad miestui manęs reikėjo.
Tiesa ta, kad man reikėjo Las Vegaso.
Man sakė, kad esu per garsi,
per lipšni ir panašiai.
Bet šis miestas mane priėmė, kai jokia kita vieta nepriėmė.
Nėra kitos vietos pasaulyje, kurioje būtų kaip Las Vegase.
O man nėra kitos vietos pasaulyje, kurioje jausčiausi kaip namie.
Štai kodėl sukūrėme Divą.
Tai vieta būti tuo, kas iš tiesų esi. Be gėdos.
Šis miestas tai daro geriau nei bet kuri kita vieta planetoje.
Sveiki atvykę į Divą. Gero visiems vakaro.
Sveiki. Dabar mes oficialiai pakrikštysime šią vietą.
Ne, niekas jūsų to neprašė.
Ir nereikia. Aš merė. Štai taip.
Dieve mano. Velnias.
Taip. Kraujuoju. Po galais.
- Vėl pataikiau į arteriją. - Čia per daug kraujo. Dieve.
Jis pulsuoja ir trykšta. Dieve.
Šalin nuo manęs! Ačiū visiems.
HOLIVUDAS
Gaila, kad negalime važiuoti į išvyką.
Žinau, bet ten buvęs. Nieko gero.
Ten daug nemokamo maisto ir prabangių gėrimų.
Kartais pakviečia šokėjų,
bet gali grįžti į savo kambarį, jei jautiesi nejaukiai.
Mėšlas.
Šitas man.
Po velnių. Juodligė pastate!
Kvieskite saugumo departamentą!
Jūs rimtai? Kas su jumis negerai?
Saldainių milteliai.
- Jie saldūs kaip tavo mamos... - Nekalbėk apie mano mamą.
Toks įsitempęs. Žinai, ko tau reikia? Poilsio išvykoje.
Ne, Denai. Džimis negali važiuoti. Į išvyką mažų kalių neleidžia.
Apgailestauju, Džimi.
Nesijaudink. Aš labai džiaugiuosi, kad nevažiuoju.
Galėsiu pasimėgauti sumuštiniu ir įdėti jį į šaldytuvą
negavęs nuotraukos kiaušais ant viršaus.
Atsikniskit! Tiesiog atsikniskit.
LAS VEGASAS
Pietūs su martiniu. Labai laukiu.
- Galime užsisakyti, ką tik norėsi. - Gerai. Tada Doverio jūrų liežuvis.
Turiu nuostabių naujienų. Išgirdau iš kanalo.
Jie neturi pastabų įžanginei serijai.
- Jiems ji patiko. - Fantastika.
Tik jie nori, kad moterys daugiau šypsotųsi.
- Galime tą padaryti. - Sveikinu.
Ačiū.
- Kada jie nuspręs dėl užsakymo? - Jie turi tris mėnesius.
Puiku. Noriu, kad į Europą nuvyktume anksčiau, o ne vėliau.
- Puiku. - Jei nori turėti
autoritetą kaip viršininkė, privalai būti valgiusi tikros duonos.
Puiku. Esu visiškai laisva.
Tau viskas gerai?
Taip. Yra kai kas, apie ką noriu su tavimi pasikalbėti.
Gerai.
Tas darinys, kurį man pašalino. Panašu, kad ne viską išėmė.
Deja, jis išplito.
Dieve mano.
Turbūt nereikėjo visus tuos metus vartoti dvigubų
Deboros Vens progesterono gėrimo dozių.
Tas Taičio greipfrutų skonis buvo dieviškas.
Tai koks gydymo planas?
Jie nori gydymą pradėti nedelsiant.
Gerai, puiku. Paskambinsiu Roniui.
Važiuokime dabar. Vis tiek nebenoriu valgyti.
Pamiršk pietus.
Kita dalis tau nepatiks.
Paskutinė irgi nepatiko.
Brangioji, chemoterapijos nedarysiu. Neketinu kankintis.
Suprantu, bet nesijaudink. Tu nebūsi viena.
Eisiu su tavimi į vizitus ir padėsiu su vaistais.
- Padarysiu viską, ko reikės. - Neketinu ir tavęs kankinti.
Gerai, tai ką tu sakai?
Man patinka viską daryti savo sąlygomis.
- Gerai. - Aš viską padariau.
Ką tik surengiau geriausią gyvenime pasirodymą. Pagerinau rekordą.
- Štai kodėl darei tą savaitgalį. - Taip.
Geriau nebebus. Noriu išeiti būdama viršūnėje.
Gerai. Taip, tai tavo karjeros pakilimas, bet...
Jei kas nors gali įveikti bet ką, tai tu, aišku?
Pati sakei. Gyvensi iki 109-erių.
Negyvensiu.
Noriu pati išjungti savo šviesą.
Kelionės pabaigoje planuoju važiuoti traukiniu iš Paryžiaus į Ciurichą.
Ten yra tokia vieta "Dignitas".
Tai viena iš tų pagalbinės savižudybės vietų?
Ne viena iš jų, o geriausia. Taip.
Klausyk, Debora...
Esu tikra, kad to labai daug.
Man labai gaila, kad tu tai išgyveni,
bet tu nemąstai blaiviai.
- Tai beprotybė. - Ne, tiesą sakant.
Komikai daug metų atima sau gyvybes.
Tu esi normų priešininkė.
- Tai ne tau. - Man.
Noriu, kad važiuotum su manimi.
Pirmiausia turėsime nuostabias atostogas. Galėsi apsipirkti.
- Grįždama galėsi naudotis mano lagaminu. - Nejuokinga.
Tu dažnai juokauji apie savižudybę.
- Aš juokauju. - Staiga tapai jautri?
Tik kalbėti sugebi?
Jėzau Kristau.
Užrišti kilpą, bet negali spirt kėdės?
- Liaukis. - Atsiprašau.
Aš noriu, kad važiuotum su manimi.
- Ar važiuosi? - Ne.
Ne, neprisidėsiu prie to.
- Tu to nedarysi. - Eiva, nuleisk balsą.
Dieve mano.
Atsivedei mane čia, kad ant tavęs nerėkčiau, ar ne?
Žinojau, kad kažkas ne taip, kai užsimanei atostogų,
bet nesupratau, kad tai savižudybės misija.
- Aš nevažiuoju. - Eiva...
- Ne. - Eiva.
Ji nė nesvarsto gydymo. Elgiasi beprotiškai.
Negaliu jos perkalbėti. Noriu įgaliojimo.
Tokį turėjo Britney tėvas? Taip vadinasi?
- Nežinau... - Kažkas negerai su jos smegenimis.
Man reikia migdomųjų šautuvo. Turiu šauti jai į kaklą
ir nugabenti į chemoterapiją.
- Padėsi? - Gerai, tiesiog įkvėpk.
Klausyk, tai siaubinga, bet tai Debora.
Nepakeisi jos nuomonės.
Nešausi jai į kaklą strėle.
- Gerai. Gal gali su ja pasikalbėti? - Jau kalbėjau.
Kaip suprasti?
Kalbėjausi ir bandžiau, bet negalėjau jos įtikinti.
Ji nori to. Tai siaubinga, bet manau, turime tai gerbti.
Negaliu patikėti, kad žinojai. Kodėl nepasakei?
Ji paprašė manęs sutvarkyti jos reikalus, todėl sutvarkiau.
Ji paprašė tavęs važiuoti su ja. Manau, jei gali, turėtum.
- Pasistenk, kad tai būtų gera kelionė. - Gera kelionė?
Kaip savižudybės tematikos atostogos gali būti geros? Ji mirs.
Mes visi mirsime.
Esmė - pabandyti džiaugtis laiku, kurį turime kartu.
Ji dar nemirusi. Ir tu taip pat.
Jei užmigdyčiau ją chloroformu lėktuve ir nukreipčiau jį į ligoninę?
Ji tą patį padarė man Singapūre.
- Precendentas yra. - Klausyk, Eiva...
- Tai jos kūnas - jos pasirinkimas. - Kaip drįsti naudoti mano žodžius?
Atsiprašau. Manau, kad jei važiuosi, bent jau ji nedarys to viena.
Aš...
Nemanau, kad galiu.
Taip, ir tai suprantu.
Turiu eiti.
Alio?
Kas nors čia yra?
MAIKLAS ŠEIFERIS
- Kas vyksta? - Labas, turime pasikalbėti.
- Ponia Vens, mes pasiruošę laipinti. - Ačiū.
Važiuosiu į Europą. Tik prašau nesižudyti.
Aš nusižudysiu.
Vis tiek važiuosiu.
- Jums reikia minutėlės? - Ne. Mes pasiruošusios.
Bet turėsi su manimi vartoti stiprių narkotikų. Tikriausiai ekstazį.
Gerai, mieloji. Galime paimti ir kokaino, jei tau nuo to geriau.
- Kur automobilių nuomos punktai? - Tiesiai ir į kairę.
Nuomojamės automobilį Paryžiuje?
Kažkas pasidarė snobu. Taip, nuomojamės automobilį Paryžiuje.
Kažkam reikia išmokti vairuoti mechaninę.
Ne, Debora.
- Gerai, stok! - Ne, tau puikiai sekasi. Gerai.
- Spausk sankabą. Spausk. - Gerai.
Kodėl mokai prancūzų, kai mokai vairuoti?
Ką?!
Kodėl atvežei į didžiausią miesto žiedą?
- Tai nejuokinga. - Tiesiog suk ratus.
Tu nori nusižudyti. Aš noriu gyventi!
Pagalbos!
- Išvažiuok. - Kodėl aš vairuoju automobilio imitaciją?
- Sakiau tau. - Dieve. Gerai, tu teisi.
- Nebuvau valgiusi tikros duonos iki dabar. - Prašom.
Tai beprotybė. Aš tiesiogine prasme...
- Nekalbėk pilna burna. - Atsiprašau.
Šitas tavo veidui. Kita dėžutė - kaklui.
- Skirtingi kremai veidui ir kaklui? - Ką tu darysi be manęs?
Šitą trečią dalyką išspausi į dantų pastos tūbelę
prieš lipdama į lėktuvą, nes jis nelegalus JAV.
Vincentas. "Žvaigždėta naktis".
Van Gogh'as toksiškas.
Nusipjauti ausį ir ją nusiųsti yra nesuderinama su sutikimu.
Juk ji pasakė ne.
- Ji pasakė ne. Tu siunti ausį? - Jis nebuvo sveikas.
Dieve mano.
Galime pasivažinėti? Prašau. Tai mano noras prieš mirtį.
- Tu miršti, o tai mano noras. Nagi! - Dieve.
Aš nemiegu. Atsiprašau.
- Šiaip ar taip... - Taip.
"LATITUDE"
- Tai, ką čia darome, laikoma darbu? - Taip.
Fantastika!
Maiklai! Reikia pasikalbėti.
Tuoj sakysiu kalbą visai kompanijai. Kas?
Pardavinėjai mirusių klientų balsus ir atvaizdus
DI kompanijoms be šeimų sutikimo ir pasiimdavai pinigus sau.
- Aš? - Taip.
Sutikau Altmano našlę piklbalo klube ir susipratau.
Tada pradėjau kapstytis.
Džimis atsekė daugiau nei 10 milijonų, kuriuos pasilaikei sau.
Tu ne tik vogei iš klientų šeimų,
- bet ir iš "Latitude"! - Raštvedybos klaida.
Gerai. Tiesiog paskambinsiu valdybai. Neabejoju, kad supras.
Įjunk garsiakalbį, Džimi.
- Gerai, liaukis. - Neliesk jo telefono. Jis naujas.
- Kiek norite? - Ne pinigų.
Norime tik vieno svarbaus dalyko.
Šeiferio pavardės. Pameni? Anądien pats tai sakei.
Norime "Latitude".
Pasitrauk ir perduok vadeles įkūrėjų vaikams.
Tu atleistas.
Dabar tu esi nepatenkintas buvęs darbuotojas,
su nuoskaudomis ir be įrodymų.
Kurio tikriausiai nederėjo pasodinti pašto skyriuje.
Tai man suteikė daug prieigos prie sąskaitų
ir pernelyg daug prieigos prie viso apskaitos skyriaus.
Kokio nori palikimo?
Susikompromitavusio vadybininko, kuris negali pasirodyti "Mr. Chow",
bijodamas sutikti piktą našlę,
ar didžio vadovo, kuris pasitraukė karjeros viršūnėje?
Gali priimti mūsų sąlygas
arba mes viešinsime tavo dvokiančius poelgius.
- Norite kompanijos? - Taip.
Velniop. Ji jūsų. Imkite.
Visa industrija vis tiek ritasi.
Todėl ir turėjau visa tai daryti.
- Tu turi tris namus. - Taip.
Ar žinai, kiek kas mėnesį kainuoja visa ta našta?
Tada vieną parduok, gobšus šikniau.
Man jau bloga klausytis tavo socialistinių nesąmonių.
- Dešimt minučių, pone Šeiferi. - Puiku!
Manai, jei pasirašysiu mažą popierėlį,
staiga tapsi dideliu viršininku?
Manai, tie žmonės tave gerbs?
Jie negerbia. Niekada negerbė. Niekada negerbs. Dešimt minučių, ką?
- Šitie du kalbės. - Mums nereikia kalbėti.
- Galime parašyti el. laišką. - Ne, ne, ne.
- Jei perki ragus, gauni jautį. - Pone, turiu tik vieną ausinę.
Nesvarbu. Juos kartu sudėjus gautum vos veikiančias smegenis.
Ačiū.
Galiu iškart eiti prie reikalo.
Šių metų pagrindinė kalba bus... Šiek tiek kitokia.
Kai kuriems iš jūsų tai bus šokas, bet aš pasitraukiu.
Ką?
Laikas tinkamas, ir...
Šios kompanijos ateitis bus mano įpėdinių rankose.
Jūs juos gerai pažįstate.
Mano energingoji dukra Keila Šeifer
ir jos nepalenkiamas verslo partneris Džimis Lasakas jaunesnysis.
- Tai... - Kas per velnias?
Aš tikras, kad būsite puikiose rankose su šiais dviem vaikais prie vairo
mūsų besitraukiančioje industrijoje.
Sėkmės.
Sveiki, "Latitude"! Kaip laikotės šį vakarą? Nauja era kraunasi.
- Ar tai suknistas pokštas? - Rimtai?
Kaip, po velnių, išgyvensime su tais dviem idiotais prie vairo?
- Dirbdami... Dirbdami gerai. - Homoseksualu.
- Dieve mano. - Velniop viską. Einame į "Mosaic".
Gerai. Prilipo prie žando.
Visi kiti, kurie mano, kad gerai dirbti yra "homoseksualu", gali tiesiog išeiti.
Rimtai? Jėzau Kristau.
Gerai. Liaukitės.
Nešdinkitės iš čia. Eikit čiulpti mano tėvui.
- Mums nereikia darbuotojų. Aišku? - Reikia.
Ir žinote ką? Maiklas teisus.
Ši industrija traukiasi, gerai?
- Mūsų verslas keičiasi greičiau nei... - Puma.
Gerai. Mūsų verslas keičiasi greičiau nei puma.
Mes taip pat turime keistis.
Tikriausiai nebegalėsime pietums valgyti "Sugarfish".
Rimtai? Tai tik sušiai.
- "Sugarfish" penktadieniais. - Ne, negalime valgyti "Sugarfish".
- Rengsime "Sugarfish" antradienius. - Esmė ne savaitės diena.
Tai per brangu.
Kartą per mėnesį gausime "Whole Foods" sušių padėklą.
Gerai. Kartą per mėnesį gausime "Whole Foods" padėklą.
Jei dėl to norite išeiti, galite eiti.
Bet turėtumėte likti, jei norite sugrįžti prie to,
dėl ko atėjote į šį verslą.
Atstovauti menininkus ir padėti jiems kurti puikius darbus.
Nes net nuolat besikeičiančiame pasaulyje yra vienas dalykas, kuris nesikeis,
o tai - žmonių noras išgirsi puikias istorijas.
Bet mes ieškome tų pasakotojų ir suteikiame jiems galią.
Jei jums tinka, turėtumėte likti
ir tapti naujos, vidutinio dydžio "Latitude" dalimi.
Taip!
Taip.
Gerai.
- Šoksiu į minią. - Ne, ne, ne. Nešok į minią.
Jie nori, kad šokčiau.
Šis sendaikčių turgus - mėgstamiausia mano vieta. Padarysime vieną ratą.
Grįšime atgal ir pažiūrėsime į dominančius daiktus.
Tik išlik rami. Nerodyk per daug susižavėjimo.
Nesijaudink. Aš nesu senienų mėgėja.
Čia ne vien senienos.
Tai meno kūriniai. Kiekvienas daiktas turi istoriją.
Ir net tu su savo cinizmu žemiausio serotonino rytą
neatsilaikysi prieš juos.
Gerai. Atrodo, kad tuoj sutiksiu arbatinuką iš "Gražuolės ir pabaisos".
Dieve mano. Jie pasakiški.
- Žiūrėk. Argi jie ne pasakiški? - Tau labai tinka.
Taip, bet mano ausys nepradurtos. Negaliu nešioti.
Kaip tai tavo ausys nepradurtos?
Mano ausų speneliai nekalti.
Pradurti ausis yra barbariška.
- Šitas šaunus. - Nuostabus.
Manau, tai vestuvinė dėžutė. Paklausk, kiek kainuoja.
1600.
- Siūlyk pusę. - Ką? Ne. Tai įžeidu.
Ne, neįžeidu.
Ką tik gavai pradinį pasiūlymą. Pradinis pasiūlymas nebūna galutinis.
Tai standartas. Tai dalis smagumo.
Išlik rami ir be emocijų. Siūlyk jam pusę.
Būk pasirengusi spjauti.
Ne. Atsiprašau. Negaliu.
Ne. Per brangu, todėl negalime.
- Per brangu. - Labai ačiū.
- Atsiprašau. - Labai atsiprašome.
Tiesiog palauk.
Gerai, 1000.
- Sutarta. - Gerai.
"Meissen" druskos ir pipirų indeliai.
Matai sukryžiuotus kalavijus apačioje? Tai jų ženklas.
Jie tikriausiai XVIII a.
Už porą - 400.
- Tai labai gera kaina. - Turėtum juos pirkti.
Ne šiandien.
- Ačiū. - Prašom.
Tai beprotybė. Negaliu patikėti, kad išpirkai visą Luvrą.
Privati apžiūra buvo vienintelė išeitis. Netrukus mirsiu.
Vieną dalyką tikrai pasakysiu: nestovėsiu eilėje.
Galbūt stovėjimas eilėje yra žmogiškiausia patirtis iš visų.
Tai svarbiausia.
Štai tau patarimas.
Kai manęs nebebus, nustok sakyti tokius dalykus.
Apsvarstysiu.
Sveika, sesele. Pažiūrėk į tuos daikčiukus.
- Jėzau. - Atsiprašau.
Nuostabu.
Kodėl ji tokia populiari?
- Atsiprašau? - Ji tokia pusėtina, ką?
- Mona Liza yra pusėtina? - Nenoriu rodyti nepagarbos.
Aš nesugebėčiau taip. Tik sakau.
Nesuprantu, kaip ji tapo ta mergina.
- Žinai? - Metu tau iššūkį rasti
ką nors žavesnio Paryžiuje.
Ponia, tai, kas žavi mane, tave supykintų.
Šitą dėvėčiau. Išeiginis.
Juokdarys - aš.
- Ji turi rožinę. Ir ji. - Manau, tai turėtų reikšti sveikatą.
Taip atrodau aš. Be jokių abejonių.
Dieve. Gerai, man šitas patinka.
Kai du pašėlę žmonės myli vienas kitą, tai ypač romantiška, nes žinai, kad tikra.
Ji myli savo keistą vyrą tokį, koks jis yra.
Šitą nutapė Judith Leyster.
- Ji pasirašė ten. "JL". - Taip.
Jis buvo priskirtas Frans'ui Hals'ui.
Ji su susitaikė, nes žinojo, kad jis bus
vertinamas tik jei žmonės manys, kad jį nutapė vyras.
Ar kada pagalvoji, kaip tavo komedija būtų buvusi vertinama kitaip,
jei nebūtum moteris?
Žinoma. Kartais.
Bet vis tiek tai padariau, žinai?
Turėjau karjerą. Net jei turėjau būti moterimi komike.
Taip.
Gerai.
Važiuojame į viešbutį trumpo pokaičio?
Kam mums pokaitis?
Šį vakarą eisime šokti, panele. Pameni?
- Taip. - Taip. Ir aš tave aprengsiu.
- Ką? - Taip.
- Taip nesitarėme. - Dabar susitarėme.
Ne.
Čia žavu.
Taip.
Štai ten Marijai Antuanetei nukirto galvą.
- Šaunu. - Turbūt skaudėjo.
Tikrai.
Man metas miegoti.
Labanakt.
- Anksti atsikėlei. - Taip, nemiegojau.
Jei Kelly Ripa diena baigėsi, o tavo dar neprasidėjo, turi bėdų.
Kas čia?
Nemaniau, kad toks prabangus viešbutis,
aptarnaujantis turčius, turės
verslo centrą triūsiančiam proletariatui.
Jis visai neblogas. Ir spausdintuvas greitas.
Šaunu.
Atlikau tyrimą. Vien per pastaruosius du metus
gydymo srityje buvo daug pažangos.
Eiva, sakiau tau, kad to nedarysiu.
Yra įdomių klinikinių tyrimų
su naujais vaistais.
Dieve mano. Klinikiniai tyrimai.
Ras daugiau ne pagal paskirtį naudingų dalykų vyrams.
Nenoriu būti bandomuoju triušiu, nykti,
o tada mano gydytojai sužinotų,
kad vaistai padeda devyniasdešimtmečiams išlaikyti erekciją. Jokiu būdu.
Gerai. Tradicinis gydymas yra...
Žmogui, kuris visada sako: "Klausykite moterų",
nesiseka išgirsti manęs.
- Nesigydysiu. - Tai buvo tavo pradinis pasiūlymas.
Pradinis pasiūlymas nėra galutinis.
Kaip dėl šito? Padarai tris gydymo ciklus.
Pažiūri, kaip jautiesi.
Jei rezultatai nebus teigiami, galėsi stoti.
Ne.
Gerai. Vienas gydymo ciklas. Tik pažiūrėti, kaip jautiesi.
Tame ir esmė. Dabar jaučiuosi gerai.
Nesijaučiu serganti ir nenoriu taip jaustis.
Blogai jautiesi dėl vaistų.
Taip, bet visi skirtingi.
Nesmerk, kol nepabandei.
Tai ne koks egzotiškas maistas ar nauja sekso poza.
Nenoriu nusilpti. Nenoriu prarasti plaukų.
Tu ir taip nešioji peruką. Jį parduoda Helovino parduotuvėse.
Nenoriu nykti. Nenoriu, kad mane tokią prisimintų.
Tavęs taip neprisimins.
Aš tavęs taip neprisiminsiu.
Mano draugas Džino iš "Kas gamina vakarienę?"
buvo toks juokingas. Toks gyvybingas.
Žinai ką? Aš jo taip neprisimenu.
Negaliu išmesti iš galvos vaizdo, kaip jis sirgo.
Tai visai kas kita.
Net taikant tradicinę intervenciją, išgyvenamumas yra 40 procentų.
Tu esi kovotoja. Jei kas nors gali tai įveikti, tai tu.
Aš pavargau kovoti.
Štai ko noriu.
Žinoma.
Viskas visada dėl tavęs.
Yra daug žmonių, apie kuriuos dabar turėtum galvoti
- be savęs! - Eiva, brangioji. Prašau, ne.
Ne, čia aš tavęs prašau!
Prašau, nepalik manęs.
Prašau.
Atsiprašau.
Man tai labai nepatinka.
Bet aš tave palaikysiu.
Ačiū.
Kaip aš be tavęs tą darysiu?
Viskas bus gerai. Tu didelė, drąsi mergaitė.
Kalbant apie didelę, turiu tau kai ką parodyti.
Ką?
Tavo ranka... Tavo rankos didesnės už mano?
Ar tu...? Tu juokauji? Visą šį laiką?
Tu juokauji?
- Debora. - Negaliu patikėti, kad nepastebėjai!
Jos daug didesnės už mano.
Jos daug didesnės.
Po galais. Svarsčiau rankų mažinimo operaciją.
- Geras. - Žinojau, kad jos normalios.
Kaip laikaisi? Labas, Mišele. Gera tave matyti.
Labas rytas, pone Lasakai.
Šį savaitgalį paruošėme jūsų kabinetą.
Praneškite, jei dar ko nors reikės.
- Ačiū, Sailai. Vadink mane Džimiu. - Gerai.
Mane gali vadinti ponia Šeifer. Kur mano kabinetas?
Perimsite tėvo kabinetą. Sekite paskui mane, ponia Šeifer.
- Rendi. Čia tavo stalas. - Fantastika.
Džimi!
- Džimi, padėk. - Kas vyksta? Tau viskas gerai?
Man nederėtų ten būti.
Kampinis kabinetas toks mažas, kad kvėpuoti negaliu.
Ten yra asbesto ar kažko panašaus. Man niežti.
Ten klaustrofobiška.
- Didžiausias kabinetas pastate. - Nieko nebus.
Man reikia matyti tave dirbant,
o tau matyti mane. Pasiimsiu savo seną stalą.
Manau, tu teisi. Turėtum imti savo seną stalą.
- Kur, po velnių, eisiu aš? - Gali imti kampinį kabinetą.
Štai apie ką aš kalbu! Kampinis kabinetas.
Dieve, šiame versle esu dvejus metus.
Nežinojau, kur mano užpakalis, kur alkūnė. Pažiūrėk į mane dabar.
Kampinis kabinetas, mažyte.
Nežinau, kodėl visi skundžiasi: "Taip sunku prasimušti."
Šiame versle prasimušti vieni niekai.
Krūva nevykėlių.
- Ji laiminga. - Dabar tu mano asistentas.
"Latitude". Kalba Keila Šeifer. Prezidentė.
Galite palaukti?
Tau skambina Bobas Lipka.
Gerai.
Kalbate su Džimiu.
- Sveikas, Džimi. Čia Bobas. - Sveiki, Bobai.
Mačiau tavo filmą apie Storulį Arbuklą. Jis man labai patiko.
Norėtume pasikalbėti apie platinimą.
Žinoma. Tikrai galiu perduoti komandai.
Tavo mama jame buvo fantastiška.
Ačiū. Ji buvo tikrai puiki.
Paprašysiu verslo reikalų skyriaus ką nors atsiųsti.
Gerai, puiku. Tada netrukus pasikalbėsime.
- Labai greitai! - Keila!
Ką? Aš vis dar ant jo šiek tiek pykstu.
Tai...
Ko paklausi, jei galėsi susitikti su savo kūrėju?
Plastikos chirurgo?
Ne, rimtai.
1980-ais paskambino Burt'as Reynolds'as. Aš perskambinau, bet jis nebeatsakė.
Kodėl?
Štai ką nori sužinoti?
Visa kita jau esu išsiaiškinusi.
Manau, jis ar ji, ar jie
gal net turės klausimų man.
Jie. Gerai. Nebinarinis Dievas. Geras.
Kalbėjau apie energiją.
Nemanau, kad prie dangaus vartų manęs lauks
belytė barista.
Gaila. Kai ten pateksiu, norėčiau kavos.
- Jau baigei? - Taip, imk.
Geriausia mirties dalis žmogui su valgymo sutrikimu yra
antras kruasanas.
Geriausia mirties dalis - nebereikia saugoti čekių,
nes žinai, kad daugiau niekada tavęs netikrins mokesčiai.
Manau, geriausia mirties dalis - žinoti, kaip žmonės įsius,
kai supras, kiek pinigų palikai savo šunims.
Bet blogiausia mirties dalis - kad nepamatysiu,
kaip mano korgiai nuspręs išleisti tuos 550 000 dol.
Gerai. Nubėgsiu į tualetą prieš įlaipinimą.
- Gerai, tuoj grįšiu. - Gerai.
Gerai. Eilė prie mūsų traukinio beprotiška. Turime eiti.
Einam.
Eiva! Eiva, palauk.
Eiva, stok. Stok.
- Stok. - Ką? Ką?
Blogiausia mirties dalis - nė negaliu pasimėgauti kaulėtumu.
Štai geresnis pokštas!
- Taip, tai geresnis pokštas. - Mėšlas.
Kas?
Debora, turime vykti. Kas?
Gal neturiu 30 metų...
Bet manau, kad turiu dar vieną valandą.
Ką sakai?
Padėsi man parašyti?
Visada.
Taip, ji kalbėjosi su daktaru Kaulu ir pradės gydymą 21-ąją.
Man taip palengvėjo.
Žinau. Man irgi.
Žinai...
Manau, tu kartą išgelbėjai jos gyvybę. Logiška, kad padarei tai dar kartą.
- Myliu tave. Turiu eiti. Iki. - Gerai.
- Pasiruošusi? - Taip.
Gal taip? "Aš tam gimiau. Aš nevalgau.
Turiu pilną spintą perukų ir dievinu, kai mane aptarnauja."
Arba: "Aš nevalgau. Turiu pilną spintą perukų,
ir dievinu eksperimentuoti su injekcijomis."
Arba: "Aš nevalgau. Turiu pilną spintą perukų ir dievinu dėmesį."
Dar geriau.
Vertė: Justinas Jonauskis