- Hei. - Deborah, Marty er i et møte.
- Ok. - Du får ikke gå inn.
- Jo. - Vent!
- Deborah. - Det var uventet.
Ta et minutt. Det er alt han trenger.
Fem minutters pause, Ernesto.
Stor fan.
Victoria ba meg øve på tango før den første dansen i bryllupet.
Hvor er hun? Det skal to til for å danse tango.
Hun gikk til finalen i Leon Backgammon-turneringen.
Hun er aktiv backgammon-spiller. Ikke flink. Man må betale for å spille.
- Glem det. Hva gjelder det? - Du ville nok ha tilbake denne.
- Hva er det? - Hovednøkkelen til Palmetto.
Hva?
Jeg kommer meg inn i alle kasinoets rom og et par safer.
Hvorfor har du den? Nå må jeg varsle spilltilsynet, for pokker.
Jeg trenger den ikke siden jeg flytter til L.A.
For å lede "Late Night".
- Fikk du jobben? - Ja.
Herregud! Jeg er glad på dine vegne.
- Du har jobbet hardt for det. - Takk.
Takk for at du kom for å si det.
Jeg ville bare gi deg tilbake nøkkelen.
Ok.
Hvor fant du Ernesto? Han må åpne opp hoftene dine.
Jaså? Vil du vise meg det?
- Ok. - Ok.
Hun kan dette. Snu.
Skritt.
Flink jente.
Jeg må velge hvilke penner vi tar med.
- Selvsagt Caran d'Ache Astrograph. - Jeg noterer det.
Pokker.
Beklager, jeg må svare. Et øyeblikk.
- Hvordan går det, Kathy? - Bra.
Jeg ser frem til helgen. Når kommer du på lørdag?
Jeg skulle akkurat ringe deg. Faktisk...
Det er ikke offisielt ennå, men jeg får mitt eget talkshow.
- Jøss, fantastisk! Gratulerer. - Takk.
Men nå er alt ganske hektisk.
Vi skulle være sammen hele helgen, men jeg har bare tid på søndag.
Ok.
- Jeg kan flytte på noen avtaler. - Flott, jeg gleder meg.
Jeg også. Etter lunsj kunne vi kanskje besøke mor og far-
på mausoleet på hjemveien?
Ja, det kan vi gjøre.
- Vi ses snart. - Ha det.
Hei, jeg har sendt flere meldinger.
Beklager, jeg ordner møter for Deborah og kanalen.
Er ikke det jobben min, din dust?
Det er mye viktig som må gjøres, men presset blir for stort for deg.
Herregud, jeg beklager dobbeltbookingen og tweeten.
Etter én feil blir man korsfestet som Jesus på korset.
To feil på én uke. Og det er kaffen min.
Ekkel, det trengs sukker eller noe.
Jeg sendte deg meldinger fordi jeg har gjort noe bra.
Jeg ordnet et møte med Bella Dalton.
- Hvem er det? - Hun var på Disney som barn.
Nå går hun over til å bli voksen og spiller i en Aronofsky-film.
- Den kan få flere priser. - Riktig.
Hun sparket agentene. Vi gikk på samme skole. Jeg meldte henne.
Hun vil møte oss for å se om vi kan representere henne.
- Jøss, så bra. - Nei, det er veldig bra.
Koden er "4117", og du må dra hardt i håndtaket.
Hardere enn du tror. Dra til.
- Vi trenger et kontor. - Ja, vi må bare velge et.
Dette har vært mitt livs største ære.
Det har alltid vært en drøm.
Jeg blir så rørt. Jeg er stolt av å lede programmet.
Det gjør meg enda mer stolt å dele dette med familien.
- Hei. Ser du på et gammelt opptak? - Ja.
PRODUKSJONSLEDER BIFF CLIFF
"Biff Cliff"? Ble programmet produsert av en tegneserieand?
Kjenner du ikke til Biff Cliff? Han er en legende.
Han ledet kanalen i 40 år. Mannen bak "Who's Making Dinner?"
- Elsker ham. - Og han stoppet talkshowet mitt.
Den jævelen. Jeg skal drite på graven hans.
Nei, han er i live. Menn som han blir flere hundre år gamle.
- Hva ville du snakke om? - Oppholdet ditt er snart over.
Du drar tilbake til serien din om noen uker, men jeg lurte på...
...om du ville vurdere å bli hovedforfatter i programmet mitt.
Du ba meg skrive egne ting mens jeg var her, ikke sant?
- Ja. - Det har jeg gjort.
Jeg ville vise deg hva jeg har jobbet med.
Ok.
Hva er dette?
Hver gang jeg jobbet med egne ting, stoppet det opp.
Så skrev jeg ting til talkshowet ditt, og jeg kunne ikke gi meg.
Det hadde vært bortkastet tid om jeg ikke hadde fått jobben.
Jeg var sikker.
Er du med?
Selvfølgelig. Dette blir fantastisk.
Dette er Deborahs faste firmaoppdrag, alle de neste 18 månedene er markert.
Noe nytt bør helst bookes før innspillingen begynner.
- Riktig. - Hver tredje måned-
sender vi en fruktkurv til Deborahs revisor,-
sitrus og pære hver sin gang, slik at han skal svare når Deborah ringer.
Ok.
Ved et eventuelt innbrudd er det en safe i hovedskapet.
En lokkedue. Smykkene i den er nærmest verdiløse.
Bli med. Den ekte safen er i bunnen av bassenget.
Vent, du slutter.
Nei, du kan ikke slutte!
Jeg vil ikke bli den nye Marcus. Jeg vil ikke det!
- Ro ned. - Jeg vil ikke forstå regnskapsåret.
Deborah må ikke betro seg til meg.
Det går bra, jeg lover.
- Vet Deborah det? - Ikke ennå.
Hun vil bli helt vill, og hvem får unngjelde? Meg!
Nei!
Ok.
Jeg vil ikke snakke med leverandører!
Jeg ordner ikke med skatten min engang!
- Hallo. Hei. - Alt ok?
- Ja. Litt nervøs, men hvem er ikke det? - Jaså?
Hei, de sitter der borte.
Herregud!
- Hei, jenta mi. - Hei, Pepperoni-snacksen min.
Det er godt å se deg.
Hei. Jimmy LuSaque jr.
Hyggelig.
- Vi sitter her. - Beklager forsinkelsen, jeg møtte Baz.
- Luhrmann? - Ja. Han er veldig søt.
Siden filmen med den besatte geita har alt vært sprøtt. Bra, men sprøtt.
Gratulerer. Jeg likte den og ble ikke skremt.
- Man skal ikke bli skremt. - Og jeg ble ikke det.
- Du var virkelig god i filmen. - Takk.
Alle husker meg som barn på Disney.
Dette er en sjanse til å endre image.
Jeg elsker arbeidet deres med Deborah, dronningen min.
Det ville vært gøy å jobbe sammen, Pepperoni-snacksen.
Veldig gøy.
Hva er greia med Pepperoni-snacksen?
- Herregud, har du ikke sagt det? - Nei.
Vil du si det? Skal jeg gjøre det?
- Nei. - Ok, jeg sier det.
En overnatting så Kayla på "Zack & Cody" med pepperoni-snacks i soveposen.
- Du får si resten. - Jeg spiste den.
Og da Kayla gikk på badet, løp vi ut og gjemte oss.
På 12-årsdagen min så hun "American Beauty" med moren min.
- Lisa har en fin latter. - Du er så teit.
Unnskyld, unnskyld.
Unnskyld.
Om de ringer på igjen, må det være viktig. Jeg er straks tilbake.
Rob, hvordan går det? Ja.
Ja, jeg elsker saksofon.
- Ja, men jeg må ringe deg senere. - Herregud.
Beklager, det hastet.
Hvor var vi? Riktig.
Ufattelig at du svarte.
- Det er mye å gjøre. - Jeg har hørt det.
Jeg prøver. Jeg dro helt hit.
Ja, for å ta telefoner på våre foreldres gravplass. Supert.
Jeg beklaget.
Det er veldig respektløst.
- Mamma snur seg i grava. - Hun ligger ikke der engang.
Hva?
Jeg... fikk dem flyttet.
- Til Vegas. - Hæ?
I 1997 ble det en ledig plass ved meg. Jeg måtte slå til. En hjørneplass.
- Herregud. - Hva ler du av?
Du er et uhyre.
Jeg brukte kunst-transporten!
Herregud.
Hvorfor har jeg prøvd å forsones med en som er så fryktelig?
Jeg gjorde én fæl ting. Du har gjort hundrevis. Dette var den verste!
Jeg er lei for det.
- Jeg burde ha sagt det. - Sagt det? Du burde ikke ha gjort det.
Men det betyr ikke noe, det er faktisk en lettelse.
Jeg får ikke kjøpt melk i jernvarehandelen.
- Hva? - Det er noe fra terapien.
Jeg vet at det var galt, men det var lenge siden.
Det har vært hyggelig i dag.
Har det?
Du forkortet helgen og snakket bare om kapellmesteren din i lunsjen.
Du tok en telefon på det jeg trodde var våre foreldres gravplass.
Du burde vite hvor mye dette programmet betyr for meg.
Jeg gjør det. Utrolig nok er jeg glad på dine vegne.
Men det gjør det ikke lettere å forholde seg til deg.
Jeg tror ikke... jeg vil ha dette i livet. Jeg takler det ikke.
Kathy...
Tvi tvi.
Maten skal være fæl, men jeg liker ceviche, så jeg var fornøyd.
- Nok om meg. Hvordan var oppholdet ditt? - Det var veldig bra.
Jeg var frilanser hos Deborah Vance.
- Gratulerer til henne. Godt valg. - Det synes jeg også.
Hør her...
Jeg liker å jobbe her, og jeg er takknemlig for muligheten.
Men jeg ville møte deg for å si at jeg slutter.
Jeg fortsetter hos Deborah og blir hovedforfatter i programmet.
Synd å miste deg. Du er en ressurs. Du er den som jobber hardest her.
- Takk. - Ja.
Hva om jeg gjør deg til hovedforfatter her?
Thomas slutter.
Han skal skrive bok om sexavhengigheten.
Jeg får egentlig ikke si det, men en stilling blir ledig.
Det er hyggelig, og jeg setter pris på det.
Men jeg må jobbe med Deborah.
Ok.
Vi kommer til å savne deg. Lykke til.
Man vet aldri hva som skjer. Kanskje våre stier krysses igjen.
Ja. Takk.
Jeg visste om Thomas' sexavhengighet.
Han er alltid svett etter lunsjen, men vi har ikke noe treningsrom.
Ja.
Det er bra at han slutter.
Når det gjelder avtaler,-
har jeg satt Maytag og Frigidaire opp mot hverandre.
- Nå er det stygt. - Interessant.
Husker du at jeg lurte deg inn i tørketrommelen,-
og at renholderen satte den på?
Vagt, etter hjernerystelsen.
Herregud, det stemmer.
- Er det derfor du går kledd sånn? - Ja, det er vanvittig.
Unnskyld. Vi er store fans, kan vi ta et bilde?
- Beklager forstyrrelsen. - Ja, selvfølgelig.
Takk for at dere sa hei. Jeg tar det.
- Går det bra? - Ja, vi har et artig forhold.
Jeg var den morsomme, så alle lo av meg.
- Ok, men hun virker litt slem. - Nei da.
Ha det. Dere må tagge meg.
Herregud. Det minner meg på noe.
Pepperoni-snacksen var med på alle familieferiene våre-
for å ta bildene.
Vi kan gjøre det igjen, ikke sant?
- Bli med på presseturneene mine. - Så gøy.
Vet du hva? Bella, du virker som en lovende skuespiller.
- Takk. - Jeg er spent på Frigidaire og Maytag,-
men dessverre tror jeg ikke at vi er de rette for deg.
Lykke til med karrieren. Vi stikker.
Kom, Kayla.
Jeg vet ikke hva som skjedde. Jeg må snakke med ham.
Beklager.
Ok, det var sprøtt, tilfeldig, frekt og rart.
Hva i helvete?
Jeg likte ikke hvordan hun behandlet deg.
Hun er ingen venn, men en mobber. Vi jobber ikke med sånne.
Kunne du ikke ha spurt hva jeg syntes først?
- Er du sint? Jeg forsvarte deg. - Det krevde mye å fikse møtet.
Jeg vil ikke jobbe med folk som er slemme, og du skal ikke finne talenter.
Du skal assistere uten å dobbeltbooke møter.
Beklager at jeg suger!
På Latitude tenkte jeg at alle mente jeg var håpløs-
og fikk jobben via pappa, men det gjorde ikke du.
Så jeg ble.
Da vi sluttet, tenkte jeg: "Jøss, vi får gjøre noe kult sammen."
Men du mener også at jeg er håpløs.
- Det stemmer ikke. - Jo, du himler alltid med øynene.
Du sier alltid ifra om lunsjbestillingen er feil.
Dette viste at du ikke bryr deg om min mening.
Jeg roter mye, men jeg prøver virkelig.
Unnskyld, kan vi snakke om dette i bilen?
Nei, jeg blir ikke med. Jeg må tenke gjennom ting.
Hva for noe?
Kanskje bransjen ikke passer meg.
Jeg må komme meg ut av L.A. og klarne tankene.
Gi deg, Kayla.
Hei, er Biff hjemme?
- Jeg må få gratulere. - Takk.
Hva gjelder det?
Jeg var i nærheten, og plutselig ble jeg ledig.
Så jeg ville snakke med deg om programmet.
Før jeg gjør dette igjen...
...må jeg få vite hvorfor det ikke funket første gang.
Du vet det.
Husbrannen, dårlig omtale.
Jeg vet det, men jeg har alltid tenkt...
Om jeg hadde vært litt bedre og morsommere...
Om jeg hadde vært ubestridelig...
...kunne det ha gått.
Det er problemet med kreative typer.
Alt skal handle om talent og hardt arbeid.
"Jo hardere jeg jobber, jo større blir suksessen."
Det er sant.
Men det handler også om flaks, noe man ikke kan styre.
Dere vil så inderlig lykkes at dere tror dere kan det.
Deborah, du var ubestridelig.
I kanalens historie har ingen prøveepisode gjort det så bra.
Den slo virkelig an.
- Seriøst? - Ja.
Men spørsmålet var ikke om den var god eller morsom.
Vi kunne ikke håndtere den negative omtalen.
Ikke det?
Jimmy Page datet en 14-åring og gjorde en suksessturné året etter.
En million faktorer ligger bak det å få lansert en serie, eller holde den gående.
For en kvinne er det en million og én.
Alle vet at du er talentfull. Alle vet at du jobber hardt.
Du må bare be om at det ikke skjer noe-
som gir dem en grunn til å si nei.
Ellers må du ha lykke til.
Takk.
Er du skuespiller?
Nei, nei.
Jeg skal begynne i en ny jobb, så jeg må ta portrettbilder.
Så spennende.
Men jeg får ikke si hva det er.
Ok.
Jeg blir hovedforfatter i Deborah Vances nye talkshow.
Kult.
Det er drømmejobben.
Siden du er manusforfatter, må jeg begynne på nytt.
- Ok. - Du vil nok ha briller.
Nei, jeg bruker ikke briller.
Men du vil holde en blyant, hva?
Kom jeg borti?
Kan du vente et øyeblikk? Jeg fant en til deg.
Talepostkassen til...
Kayla Schaeffer.
Dra til helvete! Det var gult lys!
...er full.
- Hallo, kanalens ansikt utad. - Hei, Winnie.
Det var gøy å denge deg i går.
Pickleball, ikke sex.
Bli med opp, alle gleder seg.
Stor risiko, stor belønning.
Takk.
Dere... får plass til mange her.
Hele kanalen står bak deg. Du skulle få møte alle.
Supert, sist var det bare meg og et par som drakk på Musso & Frank's på dagtid.
Det er Billy fra programavdelingen,-
Angela fra PR, Patrick fra juridisk, Ron fra rettigheter,-
Tom Buckamayer er digital sjef,-
Priya på sosiale medier, Nina på skeive sosiale medier,-
Dana på algoritmer og data, Paul fra markedsføring-
og Regina fra global markedsføring siden du vises i Europa og Asia.
Mange øyne.
Teamet for produktintegrasjon og annonsesalg sitter bakerst.
Vink. Dere må vinke.
Beklager det.
- Da setter vi i gang. - Ok.
DV! Skal du pusse opp?
Jeg må nok det.
- Hvordan gikk det? - Bra, men det skjedde noe.
De vil at jeg skal beholde Steve som hovedforfatter.
- Fyren med hockeytrøya? - Ja.
Mener du det?
Hvorfor vil de ha en hvit gamling som har vært der i 20 år?
Nettopp derfor. Han kan hjelpe til med overgangen, og de stoler på ham.
- Helvete! - Jeg er lei for det.
Jeg prøvde å protestere, men det var et krav.
Men du vil være i staben. Jeg trenger deg.
Jeg tar deg med på shopping, eller så kan du ta med meg på shopping.
Vi kan gå til den bruktbutikken i skolebussen som du nevnte.
Takk, men...
Jeg er ikke i humør til det.
ANKOMST AVGANG
- God ettermiddag. - Herregud, Kayla.
Jimmy? Skal du til Mykonos?
- Nei, jeg ville bare snakke med deg. - Hvordan visste du at jeg var her?
Du brukte firmakortet. Jeg ble varslet.
- Det er ikke sikkert at det var meg. - Det var deg.
Siden du ikke svarer, kjøpte jeg en billett for å si dette:
Du må ikke dra. Bli her hos meg.
Herregud, så romantisk.
Nei, det handler bare om jobb. Du må ikke filme.
Bare film.
Du hadde rett. Jeg har undervurdert deg. Du ble kvitt Jack Danby.
Du fikset samtalen med Winnie Landell.
Deborah hadde ikke fått "Late Night" uten deg.
Sir, du kan ikke stå i midtgangen.
Bare et øyeblikk.
- Han frir! - Nei.
- Dette er rent platonisk. - Sett deg. Flyet går.
Vi er et bra team siden du tenker utradisjonelt.
Det tradisjonelle inkluderer kalendere, å svare rett person og timeplaner.
Noe du ikke behersker, men det er greit.
Iblant sliter de mest visjonære med eksekutive funksjoner.
Du er ingen assistent. Du er en manager, en veldig god en.
Du må bli hos meg som min partner.
Unnskyld, jeg trodde du var en mann.
- De er homofile. - Jeg er mann.
- Du sa "partner". - La oss være i fred!
- Jeg blir på visse betingelser. - Greit.
- Jeg vil ha en assistent og eget kontor. - Ja, selvsagt.
- En filmkveld i uka med deg. - Ok... Nei, mener jeg.
- To ganger i uka. - Nei.
Ok, men hver morgen får jeg vise deg tre artige videoer jeg laget.
- Greit. - Ja.
Jeg sa ja!
Nei, dette handlet bare om jobb.
- Kyss! - Hva er greia med deg?
- Grå bil? - Grå Porsche, takk.
Hei, Winnie.
Ava Daniels, Lewis introduserte oss i Montreal?
- Hans favorittforfatter. - Ja.
Jeg har jobbet med Deborah Vance.
Stilig.
Jeg ville vanligvis ikke gjort dette, men å treffe deg er et tegn.
Jeg vet at dere vil ha Steve som hovedforfatter.
Jeg er ikke like erfaren som ham,-
men jeg har jobbet med Deborah i flere år.
Jeg vet hva programmet trenger, og jeg vet hva hun trenger.
Jeg mener at jeg er den beste for stillingen.
Flott. Du må foreslå det for henne.
- Hva? - Deborah ansetter hvem hun vil.
Hun står fritt til å ansette folk. Ha det bra.
- Du løy. - Hva snakker du om?
Du kan ansette hvem du vil!
- Nei. - Ikke prøv deg. Winnie sa det.
Hør nå. Jeg har vært i bransjen lenge og vet hvordan dette er.
Kanalen tar en stor sjanse med meg som programleder.
De må være trygge på resten av staben.
Nei, de sa at du bestemmer.
De sier det, men så får jeg ikke ta noen sjanser. Stol på meg.
Nei, du er en jævla løgner.
Ok, jeg beklager. Jeg gjorde det siden du neppe ville forstå.
Du vil jobbe i programmet, men som nummer to.
Og det betyr mye mindre press.
Men du kan fortsatt gjøre jobben.
Du kan være kvinnen bak mannen bak kvinnen.
Herregud, for noe tull! Jeg er den beste kandidaten!
Med ham vil du lage den samme versjonen-
av programmet man har hatt i 50 år.
Det blir ikke spesielt eller unikt, bare den samme dritten i en kjole.
- Nei! - Jo, fordi jeg kjenner deg.
Du tar avgjørelser basert på frykt, og du vil fortsette med det.
Selv om jeg ikke var den beste kandidaten,-
som jeg er, burde du gi meg jobben på grunn av forholdet vårt!
Men det handler om å få programmet til å fungere.
Forstår du ikke?
Det vil fungere bedre på grunn av forholdet vårt.
Det vi lager sammen er bra på grunn av det.
Du vet det. Ellers hadde du ikke bedt meg om å komme tilbake.
- Du sa at du trengte meg. - Ja, men ikke som hovedforfatter.
Hva med meg?
Du må akseptere seieren det er å inngå i staben og være glad.
Glad for å bli degradert?
Lewis ville gjøre meg til hovedforfatter, men jeg takket nei.
Du sa at jeg skulle være ambisiøs.
Unntatt når det er ubeleilig for deg, tydeligvis.
- Du er så egoistisk! - Ja, det er jeg.
Man må være det.
Jeg vil ikke være det.
Jeg vil ikke være en hai eller noe.
- Jeg ville gjøre dette med deg. - Ja, men du blir ikke hovedforfatter.
- Det er ikke rettferdig. - Nei, bransjen er ikke rettferdig.
Jeg ber ikke om at bransjen eller verden skal være rettferdig.
Jeg ber om at du behandler meg rettferdig.
- Du skylder meg det. - Ikke gråt!
Sånn er det bare.
Man får en fot innenfor og viser hva man kan.
Om du vil endre på ting, greit.
De kan ikke få noen unnskyldninger.
Programmet må være uangripelig. Det må fungere.
Jeg har allerede mistet for mye.
Er det greit å miste meg også?
Jeg er villig til det.
Jeg snudde om på livet for deg.
Jeg prioriterte deg først siden jeg bryr meg om deg.
Utrolig nok vil ikke du gjøre det for meg.
Du vil aldri gjøre det for meg.
Ikke for noen.
Er du bare ensom når du åpner en champagne-flaske?
Tullprat. Du er ensom hele tiden.
Og du vil dø alene.
- Hei. - Hei.
Hva er dette for et bygg?
Jeg ville høre med deg. Dette kan bli det nye kontoret mitt.
Hva synes du?
Det er greit.
Jeg hadde lett lenge og fikk holdt en seremoni, så...
Ok. Det er nydelig.
Flott, det var bra.
- Hvordan går det? - Elendig.
Hva skal jeg jobbe med? Vil folk fortsatt ha iøynefallende ideer?
Nei. Nå vil man ha, sitat:
"Eksisterende serier med en liten vri eller store globale hits."
Jeg kan spørre om Lewis vil ta deg tilbake, men jeg må si-
at du burde bli hos Deborah.
- Kødder du? - Jeg vet det.
Men om du jobber i programmet, får du til slutt den stillingen.
Samme det. Hun løy til meg.
Hun gjorde det. Jeg er lei for det.
Som Deborahs manager vil jeg gjøre programmet best mulig.
Det går ikke uten deg.
Som din manager og venn...
...vil jeg si at du og Deborah jobber for bra sammen til å gi opp.
Du må si det til henne.
Jeg sier det til deg fordi du vil gjøre det rette.
Det er et veldig fint kontor.
Du kan være stolt. Hun ville ikke fått programmet uten deg.
Takk, men... Det skyldtes ikke bare meg.
Ja.
Hei, hvordan går det? En pakke American Spirit Yellow, takk.
Kan jeg få den Krug-flasken også?
PROGRAMLEDER DEBORAH VANCE
God morgen.
Jeg er tidlig ute, men var så spent.
Ingen fare, vi går til møterommet. Rob og produsentene kommer straks.
En av forfatterne dine er der alt.
- Denne veien. - Takk.
Jeg er veldig... glad for å se deg.
Jeg innså at jeg hører hjemme her.
Bra. Bra.
Det ville vært ille om folk fant ut at du lå med selskapets direktør-
like før han ga deg programmet.
Det ville ikke sett bra ut.
Særlig siden programmet må være uangripelig, som du sa.
Så...
Jeg er nok hovedforfatteren din.
- Du ville ikke. - Jeg ville det.
Ville ikke du?
Hei, Deborah.
Hei, Rob. Du kjenner...
...min nye hovedforfatter, Ava Daniels.
- Hei. - Ja.
- Godt å se deg igjen. - Like så.
Sue og Mark blir med på møtet siden vi har mye å snakke om.
- Skal vi sette i gang? - Det gjør vi.
Norske tekster: Thomas Fagerlid