EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Vad ville du göra? -Vi gör varandra en tjänst.
När barnet kommer kanske vi inte har tid för varandra.
Vi borde passa på att njuta innan dess.
Jag är allvarlig. Säg vad du vill ha.
-Säkert? -Ja.
Det är en unik möjlighet
så jag borde tänka igenom det.
Hämta mig när det regnar.
Vad? Är det allt?
"Är det allt?"
När jag gick i skolan
blev de andra barnen hämtade när det regnade.
Jag avundades dem. Min mamma kom aldrig.
Varför berättar du det? Det låter så sorgligt.
Hon hade inget val. Hon arbetade.
Okej. Det kan jag göra.
Menar du allvar?
Självklart. Det är ingen stor sak.
Jag hämtar dig när det regnar.
Ta inte för lätt på det.
Det regnar var och varannan dag nu. Orkar du verkligen det?
-Självklart. -Okej. Din tur.
Säg vad du vill ha.
Du får välja vad som helst.
Jag vill inte ha mycket.
En diamant, kanske?
Så här stor.
Nu gick du för långt.
Det var trevligt att träffas.
Ha ett bra liv.
Det regnar.
Det öser ner, älskling. Hur var det med ditt löfte?
Jag orkar inte.
Gud.
Älskling, jag är väldigt trött.
Kan vi hoppa över det idag?
Självklart.
Min man! Du är här.
-Min fru. -Ja.
Skulle inte du hämta mig när det regnade?
Jag var faktiskt på väg,
men jag orkade inte.
Jaha? Det är ingen fara.
Du borde inte gå ut. Du måste ta hand om dig.
Du är dyngsur.
Ja, jag är genomblöt.
Ja. Genomblöt.
Yeol-mu kanske sa att du skulle hämta mig.
-men du... -Nej, jag...
Livet gick sin gilla gång,
och jag tog morgondagen för givet.
Har bebisen fått tangeriner nu igen?
Bebisen älskar tangeriner.
-Älskling. -Hej, älskling!
-Ville du hämta mig? -Ja.
-Tack. -Självklart.
Hade jag vetat att morgondagen inte skulle komma
hade jag inte låtit de där dyrbara dagarna rinna förbi.
AVSNITT 11: DELEN AV LIVET SOM GIVITS TILL MIG
Jag kan inte fatta att saltet är slut.
Men jag handlar hellre än att skala morötter.
Definitivt.
Herregud.
Frun.
-Hur gick det? -Hur är det?
Vakna!
Åh, nej...
Hjälp.
Snälla rädda mitt barn.
-Hur länge sedan? -Hon behöver hjälp nu!
Fort!
Ursäkta, men damen är illa däran.
-Ordna en operationssal! -Det är bråttom!
Ta hand om den äldre damen!
-Hon... -Hon är bara chockad.
-Vi har en annan patient... -Nej!
Hon kommer att dö!
Frun.
Nej... Snälla.
Vad ska jag göra?
Vad hände? Vad är det?
Gang-hwa, vart ska du?
-Gang-hwa. -Bilolycka.
Skicka henne till akuten.
Ta hand om den här damen!
Ni måste behandla henne först!
Snälla. Hon kommer att dö.
Gang-hwa.
Vad är det? Mår du bra?
Jag mår bra. Men se till damen där.
Hon dör snart. Gör något, snälla!
Läkarna här tar hand om det. Det ordnar sig.
Nej! Hon kommer att dö!
Gang-hwa, fort!
-Här borta! -Ja?
Röntga bröstkorgen och ta ett EKG.
-Kontakta kardiologen. -Vad? Vi...
-Fort! Det är bråttom! -Okej.
Skynda på!
Snälla...
-Här. -Tack.
Hon mår okej nu.
Hon opereras så fort familjen är här.
Vilken lättnad. Jag trodde att hon skulle dö.
-Hur visste du det? -Vad?
Visste vad då?
Tja...
Inte ens läkarna förstod hur allvarligt det var.
Hur visste du det?
Ja, du vet...
Jag hade en känsla.
En känsla?
Du vet ju att jag är bra på att gissa.
Det där du pratade om...
Det gyllene ögonblicket. Man får inte missa det.
Jag kände på mig att det var ett gyllene ögonblick.
Trots att hon inte visade några symtom på smärta?
Ja.
Jag måste tillbaka till jobbet.
Och du också.
Jag går nu.
Vänta lite...
Yu-ri.
Ja? Vad är det?
Hur är det med magen?
Bra.
Drick lite honungsvatten.
Jag mår jättedåligt.
-Aj, min mage. -Drick. Kom igen.
Du mår alltid dåligt när du dricker.
Varför slutar du inte?
Sluta tjata. Det här tar kål på mig.
Du borde sluta dricka.
Kom igen. Här.
Då kommer jag att kräkas.
Drick det ändå. Du förstör din mage.
Jag kan inte dricka just nu.
Kom igen. Bara lite.
-Några klunkar. -Måste jag?
-Ja. -Det är som att dricka gift.
Gift? Skulle din egen man förgifta dig?
-Okej. Det räcker. -Lite till.
Jag mår bra. Oroa dig inte.
-Yu-ri. -Jag är så lycklig.
DISCIPLINÅTGÄRDER
HJÄRTKIRURG CHO GANG-HWA
LÄMNADE EN OPERATION UTAN FÖRVARNING, NERVÖSA PROBLEM
Gang-hwa.
Vänta...
Du...
Åh, nej...
Det här är hemskt.
Vad står på?
Öppna.
Fröken Mi-dong.
Du löser inget genom att undvika mig.
Okej.
Vi kan väl prata öga mot öga?
Visa dig åtminstone.
Vem är den där mannen?
Vad är det?
Jag tror att fröken Mi-dong dejtar någon!
Oj då. Någon så ung?
Det är trendigt med yngre män nuförtiden.
-Jaså? -Det går ingen nöd på henne.
Vänta, den där mannen...
Han är exorcist!
-Exorcist? -Exorcist?
Vad ska jag göra?
Den stackaren...
Hej.
Han är den där tjänstemannen
som drev bort Seouls alla spöken.
Du är död och måste gå vidare.
Tillsammans med dina vänner.
Han skickade upp alla han såg. De hade ingen chans.
Han har 99,9 procent framgång.
Sedan han tog över Gangnam, Gangdong och Gangseo-gu
har alla spöken försvunnit.
Men varför är han här?
-Vi måste fly! -Kom! Skynda er!
Är det här gummiskor?
Man kan tro att det här stället är från Joseon-tiden.
En shaman i norr skulle bo bättre.
Vad då? Vad är det? Vad vill du?
Vad gör en exorcist här?
Vad tror du?
Varför skickas en framstående exorcist
till ett kolumbarium med noll procents framgång?
Det är väl ganska uppenbart.
Jag misslyckas inte alltid.
Häromdagen skickade jag två personer vidare.
Vilken bedrift.
Två personer?
Det är två personer på tio år.
LIGGARE
Du får inte iväg de som har dött för egen hand.
Hur är det möjligt? En självmördares högsta önskan
är ju att reinkarneras?
Det gör mig mållös.
Nu tar jag över.
Ta en liten paus.
Vad ska du göra med
Cha Yu-ri
och Cho Seo-woo?
Vänta, jag tar hand om...
Gudarna sände dig ett meddelande för länge sedan.
När tänker du lyssna?
Nej, gör det inte...
Jag tar hand om det.
Nej, gör inte det. Vi måste vara barmhärtiga.
Fattar du inte?
Alla spöken förtjänar vårt medlidande.
Vänta...
Snälla.
CHA YU-RI
Jag undrar...
Tänk om...
Tänk om
Seo-woo fortsätter att se spöken. Vad kommer hända då?
Det är ingen fara.
Då blir hon som jag.
En shaman?
Det kan inte stämma. Det får inte hända.
Det här är för hårt.
Jag var ett spöke i fem år.
Jag vill ingenting annat.
Du är mamma. Du vet hur det känns.
Det här är det enda jag kan göra
för Seo-woo.
-Vänta, Yu-ri. -Om du inte slutar,
åker jag upp på direkten.
Mitt huvud värker.
Vad ska jag göra? Herregud.
Vad...
Åh, fru Jeon.
Varför sitter du här i kylan?
Jag behövde lite frisk luft för att skingra tankarna.
Har du handlat?
Vill du ha lite kaffe?
-Varför inte? Det var länge sedan. -Okej.
Tack.
Du har inte varit här på länge.
Du slutade komma för att slippa träffa Gang-hwa.
Det stämmer.
Men jag var också rädd för att bli påmind om henne.
Jag hörde att Yu-ri
arbetar som barnvakt
och köksassistent.
Har Yu-ri berättat det?
Nej, Gang-hwa sa det.
Yu-ri undviker att prata om det.
Hon verkar inte vilja prata om sin dotter heller.
Jaha...
Säger hon inget till dig heller?
Nej...
Det gör hon inte.
Hon återvände från de döda,
men hon har varken kvar sin man
eller barnet hon bar i tio månader.
Hon gjorde sig av med Seo-woos saker.
Det var nog svårt för henne att se dem.
Men,
nog är du väl glad?
Skulle jag dö idag
kan jag göra det med lätt hjärta.
Hyeon-jeong!
Yu-ri!
Mamma?
Vad gör du här?
Ringde Hyeon-jeong dig?
Har hon sagt något konstigt?
"Konstigt"? Vad menar du?
Jag hade bara vägarna förbi.
Får jag inte bjuda henne på en kopp kaffe?
Jag undrade bara. Förlåt.
Vi går hem, mamma. Jag är jättehungrig.
Jösses då. Okej.
-Tack. Vi ses snart. -Ja, fru Jeon.
-Kom nu. -Gå försiktigt.
MISAENG
-Är du så hungrig? -Ja.
-Vad har du köpt? -Ingenting.
-Jag kan ta den. Här. -Det behövs inte.
Vill du inte leva?
Vill du inte leva alls?
Jo.
Det vill jag verkligen, Hyeon-jeong.
ÖVERNATURLIGA KRAFTER SHAMAN FRÖKEN MI-DONG
-Mamma. -Ja?
Vad är det?
Inget. Jag ville bara säga mamma.
Är jag jobbig?
Självklart inte.
Jag älskar det.
Jag har saknat att höra dig pladdra på.
Är det säkert?
Jag mindes allt.
Ditt ansikte och din personlighet.
Till och med hur dina tår ser ut.
Men
en dag hade jag glömt din röst.
Hur jag än försökte, kunde jag inte minnas den.
Jag var så ledsen för det.
Du behöver inte vara ledsen.
Det sägs att ljud är det första man glömmer.
Det är normalt.
Det är onormalt att en mamma glömmer sitt barns röst.
Jag vet inte vad det här är för mirakel,
men jag ber morgon och kväll
och tackar Buddha,
gång på gång.
Tycker du om den? Vill du ha den?
Nej, jag vill köpa den åt någon.
Vänta här medan jag köper den.
Stig på innan du får stryk.
Jag trodde att jag hade gått fel.
Vad...
Varför sitter du i någon annans rum?
Jag satt och tänkte.
Varför sitter du och tänker här?
Ditt eget rum är större.
Han kände sig skyldig.
Han sökte nog inte hjälp tidigare
eftersom symtomen hjälpte honom att minnas.
Han ville inte glömma.
Men nu får han behandling? Inte sant?
-Ja, herrn. -Varför då?
Han ignorerade allt mitt tjat.
Hans liv måste ha förändrats.
Det är allt jag vet.
Vad är det? Vad vill du?
Skäll ut mig, och få det överstökat.
Varför ser du så dyster ut? Det klär dig inte.
Du har inte skrivit på.
Handlar det om det? Jag är inte tvungen.
Det var du som inte ville att vi skulle särbehandla patienter.
Förändrar det något? Eller?
Du har visst ändrat dig.
Först var du emot det,
och nu förespråkar du det.
Jag hörde att du får behandling nu.
Varför?
Vad då? Du bad mig ju.
Precis. Varför?
Du har vägrat behandling i fem år.
Något har ändrat din inställning.
Ändrad inställning? Verkligen inte.
Jag gör det bara ändå.
Varför säger du alltid så?
Att hålla sig vid liv. Är det att leva?
Ja.
Gubbstrutten letar efter dig.
Idiot.
Han hittade dig.
Jäkla odåga.
Din skitstövel. Öppna dörren.
Idiot.
UPPROP MOT SÄRBEHANDLING AV VIP-PATIENTER
De här glasögonen väger ingenting.
De är inte lika kompakta som era nuvarande glasögon.
Vill ni prova dem?
Du går hem tidigt nuförtiden.
Har du något som väntar?
Något fantastiskt.
Vad är det här?
Lägg av. Vilken satunge.
-Allvarligt. -Är det din syster igen?
Ja. Hon har lånat mina kläder igen.
Sedan får jag tillbaka dem nersmutsade.
Nu är hon dödens.
Jag måste gå.
-Bra jobbat idag. -Hej då.
Vad gör den här?
-Yu-ri, den här är din. -Det här är din.
Vad är det där för något?
Jaha.
Mamma! Se på Yeon-ji!
Fan också.
Släpp den. Annars slår jag ihjäl dig.
-Mamma! -Våga inte låna mina kläder.
Den där är också min!
Du smutsar ner dem!
Jag varnade dig.
Tar du mina kläder förstör jag dina.
Hur vågar du säga så till din storasyster?
Släpp den! Jag fick den av Gang-hwa!
Som om jag bryr mig!
Lägg genast tillbaka mina kläder!
Du är otrolig.
Sluta!
-Nej. -Du är inte klok.
-Nu jäklar. -Hur vågar du?
Okej. Nu är det kört.
-Släpp. -Vill du dö, eller?
Yu-ri.
Min syster.
Gråt inte.
Gråt inte, Yeon-ji.
Du är jättefin. Den klär dig.
Säkert?
Spännet ska sitta i mitten.
Så där.
-Pappa. -Ja.
Vad är det, pappa?
Ingenting. Jag mår bra.
Allt är bra.
Jag mår fint.
Vilken idiot.
Han skulle ju inte gråta inför henne.
Min bästis.
Du är min bästis nu.
Hördu, hon är min bästis!
Hon är min.
-Hon är min. -Lägg av.
Du verkar glad.
Jaså? Ja, det är jag väl.
Du vet, Hyeon-jeong?
Hyeon-jeong? Vad är det med henne?
Jag ska bli vän med henne. Hon verkar trevlig.
Ja. Det låter toppen.
Hyeon-jeong har kort stubin men innerst inne är hon snäll.
Var det en komplimang?
Jag ska ta mindre hänsyn till dig från och med nu.
Vad menar du?
Jag vill lära känna Hyeon-jeong
och
kvinnan som liknar Yu-ri.
Allvarligt?
Hennes energi är väldigt stark.
Hur många dagar har Yu-ri kvar?
Jag brukar inte avslöja
saker av personlig natur.
Kanske halva tiden? Ungefär 20 dagar?
Har hon 20 dagar?
Mindre än en månad.
Hitta en lösning.
Hur ska jag kunna lösa det?
Jag har redan försökt.
Hon måste inte vara med Gang-hwa.
Hon hör hemma hos sin familj också.
Räcker inte det?
Vi håller med om att det låter rimligt.
Men i dagsläget kan jag inte göra något.
Det är inte rätt! Då borde du inte ha låtit henne återvända.
Du måste vara resonlig.
Hon kan inte skickas tillbaka igen.
Det var inte jag som lät henne återvända.
Om Gang-hwa skiljer sig och återupptar sitt liv med Yu-ri
slipper hon dö? Är det säkert?
Ja...
Ha-jun, mamma flodhäst försvann i morse
utan förklaring.
-Var tror du att hon är? -I djurparken.
I djurparken? Vad? Vad är det jag ser?
Har hon möten med sina gäster? Hon är så dedikerad.
Ha-jun, ska vi ta en titt på djurparken?
Är du helt säker?
Ja,
ni vet...
För det första...
Gud, vad han skrämde mig.
Jösses.
Herregud. Ge dig iväg. Hördu...
Försvinn.
Stick!
Försvinn.
Är den idioten där nu också?
Ursäkta?
Nej, ingenting.
Vad då?
-Aj! Det gör ont! -Otroligt.
-Det gör ont. -Varför är du med den där läkaren?
Jag följde bara efter honom.
Det är samma sak!
Du plågar honom för att han ställde fel diagnos.
-Okej. Släpp mig nu. -Följ med.
-Följ med här. -Jag kommer. Okej.
-Jag har varit för släpphänt. -Hur kan du vara så stark?
-Titta där. -Vad menar du?
PARK HYE-JIN
Du är först.
Du får lämna oss först.
Hörde du?
Begick du självmord för att börja om
bör du snarast bli reinkarnerad.
Andra har också tagit livet av sig!
Han begick självmord. Börja med honom!
Fan också.
Vem påstår att han tog livet av sig?
Ingen här inne
har dött lika orättfärdigt och grymt som han.
Visst är det svårt att lämna barnen?
-Verkligen. -Det är svårt.
Det är extra svårt för Chi-in.
Ja, ni vet.
Ursäkta.
-Ja? -Kommer du först nu?
Jag ska inte gå hem än.
Nej, såklart.
Vänta.
Jag hörde att du är köksassistent och går hem med Seo-woo.
Ja.
Seo-woos mamma är knepig. Det måste vara svårt.
-Ursäkta? -Seo-woo är inte som andra barn.
Hon ligger lite efter. Eller hur?
Du.
Seo-woo
är lite senare än andra sexåringar.
Men jag har sett barn på förskolan
som är ännu senare i utvecklingen.
-Jisses. -Vilka då?
-Vilka barn? -Ha-jun, eller hur?
Mi-so.
-Chi-in. -Vad?
Eun-bi.
Allvarligt.
Vad sa hon?
Är Mi-so sen?
Vad? Skulle Chi-in vara det? Är hon tokig?
Min dotter är inte sen!
Man kan inte kritisera deras barn.
Deras barn är ofelbara. Vilka idiotiska mammor.
Tror ni att ni är odödliga?
Vänta bara. Ni lär ångra att ni slösade bort er tid på strunt.
Vad?
Seo-woos mamma
tänker överge Seo-woo.
Hej, Mi-so. Vad gör du?
Jag leker hemlighets-leken.
Hemlighets-leken? Vilken hemlighet?
Seo-woos mamma tänker lämna Seo-woo.
Vad?
Vem har sagt det, Mi-so?
Jag hörde mamma och pappa säga det.
Herregud.
De där kvinnorna är otroliga.
-Älskling, vad gör du? -Ja?
Ge mig en sekund.
Jag måste berätta för de andra mammorna
om Seo-woo och Ha-juns mamma.
Herregud. Har du inget bättre för dig?
Dagens uppdatering.
Seo-woos mamma har ansökt om skilsmässa.
Varför?
Ha-juns pappa är den avlidna basebollspelaren Kang Bins psykiater.
Kang Bins fans kastade ägg på honom.
Skicka.
Vad är det här?
GRUPPCHATT: MAMMORNA I SOLSKENSKLASSEN
Åh, nej.
Vad är det?
Nej. Vad gör jag nu?
Nej, läs det inte!
-Vad ska jag göra? -Vad är det?
MI-SOS MAMMA: DAGENS UPPDATERING
Tror hon att jag är ett skämt? Hon är fan inte klok!
Hyeon-jeong.
Det här är fel chattrum.
Otroligt.
MI-SO HAR LÄMNAT CHATTRUMMET
-Folk kan vara så elaka. -Eller hur?
Jag trodde inte du brydde dig?
Nej, det bekommer mig inte.
Du ljuger för dig själv.
Att bli förolämpad är sårande.
Man måste säga ifrån.
Inte låtsas som det regnar.
-Jaså? -Ja.
Inte ens gudar tål att bli förolämpade.
Ska vi ta itu med dem?
De måste vara galna!
Hur kan de säga så framför ett barn?
Här.
Otroligt. Vilka satmaror.
De är inte kloka!
De kunde lika gärna ha satt upp en skylt på förskolan!
Hur ska vi krossa dem?
Borde vi inte ge dem ett helvete?
Ge dem ett helvete? Hur då?
Måste du alltid tortera människor? Nej, Hyeon-jeong. Gör inte det.
Älskling. Hallå?
Det här är illa.
Ni två bråkar alltid.
Det börjar bli tröttsamt.
Du har två problem.
Vad pratar du om?
Vad sa hon?
Barnens kafé?
Minns du Bruce Lee från Yeouido?
Jag sa ju det.
Skadestånden kommer att ruinera mig.
Du sitter i samma båt.
Jösses, Yu-ri.
Har du glömt hur Hyeon-jeong och Yu-ri träffades?
Det glömmer jag aldrig.
EN BOKHANDEL ÅR 1999
Släpp. Jag tog den först.
Du ljuger. Jag var först.
Det är solklart att jag var först.
Jag tog den först.
Var inte löjlig!
-Hördu. -Släpp. Släpp mig.
Det här är inte sant. Lägg av.
-Du ser inte klok ut. -Hördu.
Bruce Lee från Yeouido.
Gandalf från Yeouido.
Vänta. Hur kom Min-jeong med i bilden?
Som medhjälpare?
Seo-woo. Ha-jun. Spring!
Vi täcker dina ben.
Hyeon-jeong.
Hyeon-jeong, vänta. Vi kan väl prata om det?
Hyeon-jeong!
Jag leker med din mamma.
Gå och lek med dina vänner.
Herregud. Vad är det här? Åh, nej.
Herregud.
Sluta!
Det gör ont! Sluta! Jag är på er sida!
Vad gör du? Åh, nej.
-Nej! -Hördu!
-Ja! -Ja!
Såg ni deras miner? Vi krossade dem!
Otroligt hur ni pucklade på dem.
Jaså?
Du brottade ner Mi-sos mamma.
Du dödade henne nästan!
Det krävs mer för att ta kål på henne.
Min-jeong var fantastisk. Hon slog dem med ett basebollträ.
-Hon var iskall. -Ja.
Det var inget riktigt slagträ. Det var en leksak.
-Lägg av. -Herregud.
Det var ett mordvapen.
-Du svingade det så här. -Ja.
-Jag trodde hon skulle stryka med. -Jag med.
Men det kändes bra.
Hon var inte vår medhjälpare,
-hon var boss. -Exakt.
Boss?
Ledaren och hjärnan.
Okej.
Ni två var väldigt synkade. Har ni slagits förut?
Första gången vi sågs slutade det med slagsmål.
Ett Sechs Kies-fan och ett H.O.T-fan.
Allvarligt?
Du gillade säkert inga pojkband.
-Nej. -Du pluggade väl bara?
Jag hade också en favorit.
-Vem? -Vem?
Släpp mig!
-Bara om du släpper! -Den är min!
-Jag hade den först! -Sluta!
-Jag ska döda dig. -Släpp mig!
-Jag berättar för alla! -Släpp nu!
-Jag var först! -De är på omslaget!
En lakej?
Du.
Hyeon-jeong och Yu-ri är Guan Yu och Zhang Fei,
men Min-jeong är Zhuge Liang.
De har kort stubin och är korkade.
Hyeon-jeong är Guan Yu. Hon är äldst.
Just det. Grattis.
Tack.
Jäklar också.
Är det okej att låta dem umgås?
Vad gör du när Min-jeong får veta?
Hon gillar Hyeon-jeong och Yu-ri.
Min-jeong har aldrig gillat någon så mycket.
Hur blev det så här?
Vad tycker du?
Yu-ri bad oss att inte berätta.
Hyeon-jeong säger inget,
men hon hamnar i kläm.
Hon ligger sömnlös på nätterna
och tappar håret.
-Skål! -Skål!
Jag skrattar bara jag tänker på Eun-bis mamma.
Jag tycker nästan synd om henne. Hon är oskyldig,
och jag gick fram och gjorde så där.
Egentligen är hon snäll.
Jag går på toaletten.
Det där är inte toaletten.
Hon behöver bara en nypa luft. Det är lugnt.
Jaha.
Ska jag fylla på?
SEO-WOOS MAMMA HAR ANSÖKT OM SKILSMÄSSA UTAN KRAV PÅ UNDERHÅLL. VARFÖR?
De fick vad de förtjänade. Känns det inte bättre nu?
Det är otroligt att du har kunnat behärska dig.
Jag avreagerade mig på andra sätt.
Genom att dricka?
Hur visste du det?
Din uppsyn?
Du är en märkvärdig kvinna.
Ibland känner du mig bättre än jag själv.
Det är svårt att syna sig själv.
Vi är upptagna med att betrakta andra.
Kanske det.
Vad jag kan se är du väldigt snäll.
Det är iskallt.
-Jag går också på toaletten. -Okej.
Min-jeong.
Ja?
Får jag
fråga dig en sak?
Visst. Fråga du.
Tänker du
skilja dig?
Chattgruppen.
Nej.
Jag ska inte skilja mig.
Funderade du på det?
Ja.
Jag övervägde det.
Jag var trött på allt.
Alla avrådde mig från att gifta mig med honom.
Men jag stod på mig.
Jag tyckte verkligen om honom.
Men med tiden förstod jag
att det inte
skulle bli lätt.
Andra par
bygger upp något tillsammans
och skapar ett hem.
Men jag
försöker reparera något som har blivit sönderbombat.
Vi var tvungna
att skapa ett hem av ruiner.
Det är ett minne som lever kvar.
Ja.
Gang-hwas hjärta har ett stängt rum.
Det inser han själv,
och det gör du också.
Inte sant?
Ja.
Jag kan aldrig få tillgång till det rummet.
Andra kanske kan öppna det, men inte jag.
Det var det som var svårt.
Det var därför jag ville
skilja mig.
Men?
Jag tänkte på saken...
...men jag älskar honom för mycket.
Gang-hwa älskar henne!
Oh Min-jeong.
Gang-hwa älskar henne. Eller hur?
Det vet du.
Du gillar den där sköterskan. Sluta förneka det.
Jag tycker inte om henne.
Det gör jag inte.
Nej, Hyeon-jeong.
Tänker du sakna Yu-ri för resten av livet?
Är ditt liv över utan henne?
Du tycker om någon annan. Vad är det för fel med det?
Vad händer nu?
Vad ska jag göra?
Bjuda ut henne?
Fria till henne?
Varför inte? Gör det om du tycker om henne.
Yu-ri skulle vilja det.
-Glad? -Herregud.
Fina blommor.
-Gå. -Vi ses.
Okej.
Hyeon-jeong.
Pratade ni om något allvarligt?
Lägg den där.
Där.
Bra. Så ska det vara.
Vad duktig du är. Vad ska vi mer sätta dit, Seo-woo?
Var vill du ha den här?
Du.
Vart ska du, Seo-woo?
Varför hämtar du den?
Sådär, ja. Ska den sitta där?
Seo-woo, vem är det?
Cha Yu-ri.
Seo-woo.
Vem då?
Cha Yu-ri.
Du är så duktig. Är det roligt?
Är det?
-Är det roligt? -Yu-ri?
-Det är roligt. -Cha Yu-ri!
Vad är det?
-Vi måste gå. -Vart då?
-Det är något på gång. -Kom.
Vad är det?
ÅR 2015
Det har dröjt i flera dagar.
Du lovade att göra det idag.
Ja,
men det är betong. Det behövs särskilda skruvar.
Jag måste ha en borr och sådant.
Det sa du igår också!
Du skulle ordna det idag!
Det börjar faktiskt bli tungt nu.
Vet du hur svårt det är att plocka upp dammsugaren?
-Förlåt. -Fan.
Jag glömde.
Jag ser till att det blir klart imorgon, älskling.
Oroa dig inte. Jag lovar.
Annars är jag en värdelös människa.
Om du bara ställer ihop den så ramlar den inte.
-Oroa dig inte. -Fan.
Allvarligt talat.
Herregud.
Om jag hade vetat hur lite tid
vi skulle få tillsammans,
hade jag värdesatt
varje ögonblick.
Men livet
var tvunget att gå vidare.
Varför skulle jag säga hennes namn inför Seo-woo?
Seo-woo vet Yu-ris namn. Hon sa Cha Yu-ri.
-Vet du vem jag är? -Ja.
Förlåt.
Min-jeong, ska vi inte skaffa en ny barnvakt?
Exorcisten kommer tillbaka. Stanna hos din dotter och skydda henne.
Vad är allt det här?
Om någon försöker ta Seo-woo
sprayar du dem i ögonen.
Hej.
Jag tänkte hämta din dotter.
Seo-woo.
Undertexter: David Norden