A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
- Mit szeretnél? - Teljesíteni egy kívánságot.
Nem lesz annyi időnk egymásra, ha megszületik a baba.
Ki kell élvezzük az újdonsült házasok életét!
Nem vicceltem. Kérj valamit, és megteszem!
- Igen? - Aha!
Nos, mivel ez egy ritka alkalom,
ezt jól meg kell gondolnom.
Hozz haza egy esős napon!
Mi? Ennyi?
Mi az, hogy „ennyi”?
Amikor kicsi voltam,
az anyukák esernyővel jöttek az iskolába esős napokon.
Úgy irigyeltem a többieket, mert értem sose jött.
Miért mesélsz nekem ilyen szomorú történetet?
Nem volt választása, hiszen dolgozott.
Rendben. Megteszem.
Tényleg? Eljössz értem?
Még szép! Ez semmiség.
Elmegyek érted, ha esik.
Nem kéne ilyen könnyen belemenned.
Rengeteget esik mostanában. Biztos vagy te ebben?
- Teljesen. - Oké. Akkor most te jössz!
Mondd, mire vágysz!
Bármit megteszek. Mi lenne az?
Nem szeretnék sokat.
Talán egy gyémántot?
Nagyjából ekkorát.
Most átléptél egy határt.
Eddig élveztem a dolgot.
Remélem, boldog életed lesz!
Esik.
Drágám, most nagyon esik. Mi lesz az ígéreteddel?
Túl lusta vagyok elmenni.
Istenem!
Édesem, ma olyan nehéznek érzem magam.
Ma kihagyhatjuk?
Persze.
Férjecském! Hát itt vagy!
- Asszony! - Igen!
Azt hittem, eljössz értem, ha esik.
Tényleg el akartam menni,
de olyan lusta voltam.
Igen, az voltál? Nem baj.
Nem kell kimozdulnod! Csak légy óvatos!
Jaj, de vizes lettél!
Igen, teljesen eláztam.
Bizony, jól eláztál!
Lehet, hogy a mi kis Yeol-munk azt mondta, hogy gyere elém,
- de te... - Nem, én...
Akkoriban minden újabb napot olyan magától értetődőnek vettem,
hogy a rá következő nap eljötte is természetesnek tűnt.
Megint mandarinnal etetted a kisbabánkat?
A kisbabánk imádja.
- Drágám! - Szia!
- Kijöttél elém? - Igen.
- Tényleg? De rendes tőled! - Még szép!
Ha tudtam volna, hogy a következő nap nem jön el soha,
nem hagytam volna csak úgy elveszni a korábbi értékes napokat.
11. EPIZÓD: AZ ÉLET, MI NEKEM ADATOTT
Nem hiszem el, hogy elfogyott a só!
Bár inkább megyek boltba, mint hogy hámozzak.
Ezer százalék.
Te jó ég!
Asszonyom!
- Jól van? - Jól van?
Uram! Nyissa ki a szemét!
Jaj, ne...
Segítség!
Mentsék meg a babámat!
- Mikor történt? - A hölgynek segítség kell!
Siessenek!
Elnézést, a nagymama rossz állapotban van!
- Készítsék elő a műtőt! - Sürgős!
Az idős hölgyet kezeljék!
- A nagymama... - Csak megijedt!
- Ezt a sérültet kell... - Nem!
Meg fog halni!
Asszonyom!
Ne... kérem!
Mit tegyek?
Mi az? Mi történt?
Gang-hwa, hova rohansz?
- Gang-hwa! - Autóbaleset.
Küldje a sürgősségire!
Lássák el az idős hölgyet!
Vele foglalkozzanak először!
Kérem, meg fog halni!
Gang-hwa!
Mi az? Te jól vagy?
Én igen. De nézd meg az idős hölgyet!
Szerintem mindjárt meghal. Csinálj valamit, kérlek!
Itt vannak az orvosok, minden rendben lesz!
Nem! Meg fog halni!
Gang-hwa, siess már!
- Ide figyeljen! - Igen?
Mellkasröntgent és EKG-t kérek,
- és hívja a kardiológiát! - Tessék? Mi...
- Gyerünk! Sürgős! - Jó!
Siessen!
Kérem...
- Tessék! - Jaj, köszönöm!
Most jobban van.
Meg fogják műteni, amint ideér a családja.
Akkor megkönnyebbültem. Tényleg azt hittem, hogy meghal.
- Honnan tudtad? - Mit?
Mit honnan tudtam?
Hát...
Az orvosok sem vették észre az állapotát.
Te honnan tudtad?
Az van...
Volt egy megérzésem.
Megérzés?
Tudod, milyen jól megérzek dolgokat.
Mindig emlegetted azt az...
Igen, a „kritikus időt”! Azt mondogattad, milyen fontos felismerni!
Megéreztem, hogy ez volt az az időszak.
Megérezted egy olyan nőt látva, akinek fájdalmai sem voltak?
Igen.
Mennem kell dolgozni.
Szerintem neked is.
Megyek is.
Várj egy kicsit...
Yu-ri!
Igen? Mi az?
Jól van a gyomrod?
Igen.
Igyál mézes vizet!
Szörnyen érzem magam.
- Jaj, a gyomrom! - Idd meg ezt, gyerünk!
Mindig rosszul vagy, ha iszol!
Miért nem hagyod abba?
Ne piszkálj már! Mindjárt meghalok itt.
Csak ne igyál többet, ahogy én!
Na, de ezt idd meg!
Kidobom a taccsot, ha megiszom.
Muszáj meginnod, különben tönkreteszed a gyomrod.
Most tényleg semmit se tudok meginni.
Gyerünk, csak egy kicsit!
- Csak egy korty! - Muszáj?
- Igen. Gyerünk! - Mintha mérget innék.
Mérget? Szerinted itatnék én veled mérget?
- Jó, ennyi elég. - Még!
Jól vagyok. Ne aggódj!
- Yu-ri? - Úgy örülök!
FEGYELMI ELJÁRÁS
CHO GANG-HWA, MELLKASSEBÉSZ
MŰTŐ ELHAGYÁSA FIGYELMEZTETÉS NÉLKÜL OPERÁCIÓ ALATT, IDEGI PROBLÉMÁK
Gang-hwa!
Várj!
Na, várj!
Jaj, ne!
Ez szörnyű!
Mi az?
Nyisd ki!
Mi-dong!
Semmi sem oldódik meg azzal, ha kerülsz!
Rendben.
Legalább szemtől szemben beszéljük meg!
Legalább az arcodat hadd lássam!
Ki az a férfi?
Mi az?
Mi-dong biztos találkozgat valakivel!
Te jó ég! Ilyen fiatallal?
Manapság divat fiatalabb fiúkkal járni.
- Tényleg? - Jól teszi!
Várjunk, az az ember...
Egy ördögűző!
- Ördögűző? - Ördögűző?
Istenem! Mi lesz most?
Szegénykém...
Helló!
Tudjátok,
az az alak, aki megszabadult minden szellemtől Szöulban!
Halott vagy, így fel kell menned most azonnal!
Kéz a kézben a barátaiddal.
Minden szellemet felküldött kérdezés nélkül!
99%-os eredményességi rátája van.
Azokban a szöuli kerületekben, amiket átvett,
az összes szellem megsemmisült.
De mit keres itt?
- El kell futnunk! - Siessünk!
Ezek gumicipők vagy mik?
Olyan ez a hely, mintha évszázadok óta nem változott volna.
Még az északi sámán is kevésbé slampos.
Na! Mi van? Mit akarsz itt?
Mit keres itt egy ilyen menő ördögűző?
Még kérdezed?
Miért küldenének egy 99%-os eredménnyel dolgozó ördögűzőt
egy temetőbe, ahol az eredményesség 0%-os?
Mit gondolsz, miért?
Nem is 0%-os!
A minap két szellemet is felküldtem!
Azta, ez elképesztő!
Két egész szellemet?
Az pontosan kettő tíz év alatt.
ELSZÁMOLÁS
Még az öngyilkos szellemét sem tudtad felküldeni.
Hogy voltál képtelen felküldeni azokat is, akik az életüket akarták helyrehozni?
Szóhoz sem jutok.
Majd én elintézek mindent.
Tarts egy kis szünetet!
Mit fogsz csinálni...
Cha Yu-rival...
és Cho Seo-wooval?
Várj, én majd elintézem...
Az üzenetet már rég megkaptad odafentről.
Figyelmen kívül akarod hagyni?
Nem, én nem...
Elintézem!
Ne tegyél semmi olyat! Meg kell szánnunk őket!
Még mindig nem érted?
Nincsenek szánalomra méltó szellemek.
Várj!
Kérlek!
CHA YU-RI
Azon tűnődtem...
Mi van, ha...
Szóval, mi van, ha...
továbbra is látja a szellemeket? Mi lesz akkor?
Semmi komoly.
Olyan lesz, mint én.
Sámán?
Az nem lehet! Azt nem engedhetem!
Ez így túl kemény!
Öt évig szellem voltam.
Én nem akarok semmi mást.
Te anya vagy. Tudod, mit érzek!
Ez az egyetlen dolog,
amit érte tehetek.
- Yu-ri, várj! - Ha nem állsz le,
most azonnal felmegyek!
Istenem, a fejem!
Mit kellene tennem? Te jó ég!
Mit...
Jaj, Jeon asszony!
Mit csinálsz itt ilyen hidegben?
Egy kis friss levegőre volt szükségem, hogy gondolkodjak.
Bevásárolni volt?
Kér egy kávét?
- Miért is ne? Rám fér. - Rendben.
Köszönöm!
Jó ideje nem volt itt.
Nem jött, mert itt belefuthat Gang-hwába.
Ez így van,
de azért is, mert Yu-rira is emlékeztet.
Yu-ri...
azt hallom, segítőként
és az óvoda konyháján dolgozik.
Yu-ri mesélte?
Nem, Gang-hwától hallottam.
Csak Yu-rival ezt nem tudtam megbeszélni.
Még a gyereke nevét sem ejti ki előttem, talán szándékosan.
Értem...
Neked sem mesélt sokat, igaz?
Nos...
Nem igazán.
Visszatért holtából,
de a férje már nem az övé,
és a gyermeke már szintén nem az övé.
Seo-woo minden dolgát eltüntette
a szobájából. Gondolom, zavarta őt.
De...
maga boldog, igaz?
Nem fogok...
semmit se bánni, ha most meghalok.
Hahó!
Yu-ri?
Anya?
Mit csinálsz itt, Anya?
Hyeon-jeong hívott téged?
Anya, mondott neked bármi furcsát?
„Bármi furcsát”? Hogy érted?
Csak erre jártam, így benéztem.
Na, még egy kávéval se kínálhatom meg?
Csak kíváncsi voltam. Bocsánat!
Anya, menjünk haza! Nagyon éhes vagyok.
Jaj, persze! Menjünk!
- Köszönöm, jövök máskor is! - Jó!
- Menjünk! - Vigyázat kifelé!
MISAENG
- Ennyire éhes vagy? - Igen.
- Mit vettél? - Hagyd csak!
- Hadd vigyem én! - Nem kell.
Nem akarsz élni?
Egyáltalán nem akarsz élni?
De, akarok.
Tényleg akarok, Hyeon-jeong.
TERMÉSZETFELETTI ERŐK MI-DONG, SÁMÁN
- Anya! - Igen?
Mi az?
Semmi, csak hozzád akartam szólni.
Idegesítelek?
Dehogy!
Imádom.
Hiányzott a kislányom csacsogása.
Tényleg?
Mindenre emlékeztem.
A hajadra, a személyiségedre,
még a lábujjadra is.
De...
egyik nap már nem tudtam felidézni a hangodat.
Akárhogy is próbálkoztam, nem ment.
Ez nagyon elszomorított.
Ne bánkódj emiatt!
Azt mondják, a hangot felejtjük el először.
Ez természetes.
Egy anya számára nem természetes, hogy elfelejti a gyermeke hangját.
Nem tudom, miféle csoda ez,
de minden reggel és este imádkozom,
köszönetet mondva Buddhának újra és újra.
Mi az? Tetszik? Szeretnéd?
Nem, de van valaki, akinek meg akarom venni.
Anya, várj meg itt! Megyek és megveszem!
Gyere be, mielőtt megverlek!
Jaj, azt hittem, rossz szobához jöttem.
Mi...
Miért ül itt így valaki más szobájában?
Töprengtem egy kicsit.
De miért valaki más szobájában?
A magáé jóval nagyobb.
Bűntudata volt.
Azért nem kért segítséget korábban,
mert csak ezek a tünetek emlékeztették a történtekre.
Nem akart mindent elfelejteni.
De azt mondja, hogy most jár kezelésre, igaz?
- Igen, uram. - Miért?
De csak miattam nem tenné meg.
Gondolom, volt valami változás az életében.
De nem említette.
Mi az? Mit szeretne?
Ha le akar teremteni, essünk túl rajta!
Miért néz rám ezzel a szomorú tekintettel? Nem tetszik.
Csak maga nem írta alá!
Szóval erről van szó. Nem kötelességem aláírni.
Maga indította el az egész kezdeményezést!
Fog ettől változni bármi? Eddig változott?
Maga megváltozott.
Nagyon ellene volt, amikor elkezdtem.
Most meg az élére állt.
Hallom, rendesen jár kezelésre.
Miért?
Tessék? Maga küldött el.
Pontosan. Szóval miért?
Öt éven át utasította vissza a kezelést.
Valamiért meggondolta magát.
Meggondoltam magam? Nem történt ilyen.
Eljártam. Csak úgy.
Miért mondja mindig ezt?
Maga csak úgy él?
Igen.
A vén szivar keres téged.
Idióta barom.
Meg is talált.
Ez a kis nyikhaj!
Nyissa ki az ajtót, maga barom!
Kis rohadék!
PETÍCIÓ A VIP-PÁCIENSEK ELŐNYBEN RÉSZESÍTÉSE ELLEN
Ez itt nagyon könnyű.
Jóval könnyebb annál, amit most visel.
Szeretné felpróbálni?
Mostanában korán mész haza.
Mi vár otthon?
Valami nagyszerű!
Mi az?
Jaj, már megint ez a liba!
- Komolyan! - Mi az, megint a húgod?
Igen. Megint felvette a ruháimat az engedélyem nélkül.
És mindig összepiszkolja őket. Komolyan!
Kinyírom!
Na, én megyek.
- Köszi a munkát! - Sziasztok!
Ez mit keres itt?
- Yu-ri, ez a tiéd! - Ez a tiéd!
Mi az a kezedben?
Te kis...
Anya, ezt nézd meg!
A fenébe!
Rakd le, vagy megöllek!
- Anya! - Mondtam, hogy ne vedd fel a ruháimat!
Az az enyém is!
Mindig koszosak lesznek, ha felveszed őket!
Világosan megmondtam,
hogy széttépem a ruháidat, ha újra előfordul!
Hogy mersz így beszélni a nővéreddel?
Azonnal tedd azt le! Gang-hwától kaptam!
Mintha érdekelne!
Tedd le a ruháimat most azonnal!
Hihetetlen vagy!
Ne!
- Te! - Hihetetlen vagy!
- Véged! - Hogy képzeled?
Akkor mindkettőnknek vége!
- Engedj el! - Utolsó kívánságod!
Yu-ri!
Hugicám!
Ne sírj!
Ne sírj, Yeon-ji!
Szép vagy. Jól áll neked!
Igen?
Ezt középre kellene raknod, így!
Tessék!
- Apa! - Jaj!
Mi a baj, Apa?
Semmi. Semmi bajom.
Jól vagyok.
Semmi baj.
Ezt a mamlaszt!
Mondtam, hogy ne sírjon Yu-ri előtt!
Barátnőm.
Legjobb barátnőm.
Na, ő az én legjobb barátnőm!
Ő az enyém!
- Az enyém! - Na!
Milyen jó kedved van!
Azt mondod? Igazad lehet.
Ismered Hyeon-jeongot?
Hyeon-jeongot? Mi van vele?
Mostantól barátkozni fogok vele. Kedves embernek tűnik.
Jó, jól teszed!
Lehet, hogy hirtelen haragú, de legbelül nagyon jó ember.
Nehéz megmondani, hogy most dicséred-e.
Ezentúl nem leszek figyelemmel rád.
Mire gondolsz?
Jóban akarok lenni Hyeon-jeonggal,
és...
a lánnyal, aki Yu-ri hasonlít.
Komolyan?
Olyan erős energiája van!
Hány napja maradt Yu-rinak?
Nem vagyok az a fajta ember,
aki mások személyes dolgait elárulja.
Talán a feléhez ért? Körülbelül 20 napja?
Húsz napja?
Az kevesebb, mint egy hónap.
Találja meg a módját!
Hogy találhatnám meg a módját?
Mintha nem próbáltam volna.
Nem kell, hogy Gang-hwához köze legyen!
A szüleihez is tartozik! Az is az ő élete!
Az működik?
A mi szempontunkból az is működhet.
De ebben a pillanatban nem tudok mit tenni.
Ez nem igazság! Akkor vissza se kellett volna hoznia!
Gondoljon már bele!
Nem hozhatja vissza, aztán veheti el!
Nos, nem én voltam, aki visszahozta.
Ha Gang-hwa elválik, és Yu-ri visszakerül a helyére,
akkor nem kell meghalni? Biztos ebben?
Nos...
Ha-jun, Mamavíziló ma reggel elment,
anélkül, hogy szólt volna, hová.
- Szerinted hova ment? - Az állatkertbe.
Az állatkertbe? Mi? Kit látnak szemeim?
Nem tudtam, hogy a városban is találkozik a klienseivel.
Ha-jun, szétnézzünk az állatkertben?
Biztos benne?
Nos...
Tudja...
Először is...
Jaj, de megijesztett!
Jaj!
Istenem! Jobb, ha most elmész. Te...
Te, menj már el!
Húzás!
Tűnés!
Mit csinál vele ez a barom?
Tessék?
Ja, semmi!
Mi az?
- Ez fáj! Leszakad a fülem! - Elképesztő!
- Ez fáj! - Miért vagy rátapadva a doktorra?
Én csak követtem őt.
Az ugyanaz!
Azért zaklatod, mert nem diagnosztizált rendesen!
- Jól van, de engedjen el előbb! - Gyere csak!
- Gyere szépen! - Jó, megyek!
- Túl elnéző voltam! - Maga miért ilyen erős?
- Nézzen oda! - Neked mi bajod?
PARK HYE-JIN
Te vagy az első.
Te mész fel először.
Hallottad, ugye?
Ha megölted magad egy új élet reményében,
akkor segítsük a folyamatot, hogy újjászülethess.
Nem csak ő ölte meg magát!
Ő is öngyilkos lett! Vigye őt először!
A fenébe!
Ki mondta, hogy ő öngyilkos lett?
Senkinek a halála
nem kegyetlenebb itt, mint az övé.
Ugye, milyen nehéz beiskolázni őket?
- Ne is mondd! - Az ám!
Chi-innek különösen nehéz.
Tudjuk.
Elnézést!
- Igen? - Épp munkába jön?
Még nincs vége a napomnak.
Az biztos.
Várjon!
Hallom, a konyhán dolgozik, és Seo-woot is maga viszi haza.
Így van.
Nehéz az anyja kedvére tenni. Nem lehet egyszerű!
- Tessék? - Seo-woo más, mint a többi gyerek, tudja?
Egy kicsit lassú. Nem gondolja?
Jaj már!
Seo-woo...
lassú a többi hatéveshez képest.
Viszont megfigyeltem a többi gyereket is az óvodában,
és vannak nála is lassabbak.
- Te jó ég! - Kik?
- Kik azok? - Nem Ha-jun az?
Mi-so!
- Chi-in! - Tessék?
Eun-bi!
Komolyan...
Mit mondott nekem?
Hogy az én Mi-sóm lassú?
Micsoda? Hogy Chi-in is lassú? Ez megőrült?
Az én lányom nem visszamaradott!
Nem akarják, hogy szidjam a gyereküket.
Mert csak az ő gyerekeik fontosak! Ilyen undok anyukákat!
Azt hiszitek, örökké éltek?
Tudjátok mit? Majd ha meghaltok, rájöttök, mire ment el az időtök!
Tessék?
Seo-woo anyukája
el fogja hagyni Seo-woot!
Szia, Mi-so! Miben sántikálsz?
Titkot kell megosztanom.
Megosztanod? Milyen titkot?
Seo-woo anyukája el fogja hagyni Seo-woot!
Micsoda?
Ki mondta ezt neked, Mi-so?
Hallottam, ahogy a szüleim erről beszélnek.
Atyaég!
Elképesztőek ezek a némberek!
- Mi az, drágám? - Tessék?
Várj egy kicsit!
Be kell számolnom Chi-in és Eun-bi anyukáinak,
Seo-woo és Ha-jun mamáiról.
Te jó ég! Ugyan már! Ennyire nem unatkozhatsz!
A legfrissebb mai pletyi.
Seo-woo anyja válni akar, de nem kér tartásdíjat.
Miért?
Ha-jun apja volt a baseballjátékos Kang Bin pszichiátere.
Kang Bin rajongói tojással dobálták meg, mert félrekezelte.
Küldés.
Mi ez?
NAPSUGÁR CSOPORT MAMIK CSOPORTOS BESZÉLGETÉS
Jaj, ne!
Mi az?
Ne! Mit csináljak most?
Ne, ne olvassátok el!
- Mit csináljak? - Mi az?
MI-SO ANYUKÁJA: A LEGFRISSEBB MAI PLETYI
Azt hiszi, valami idióta vagyok. Elképesztő ez a ribanc!
Hyeon-jeong!
Figy... Ez a rossz beszélgetés...
Hihetetlen!
MI-SO ANYUKÁJA KILÉPETT A BESZÉLGETÉSBŐL
- Az emberek szörnyen gonoszak. - Ugye?
Azt hittem, nem érdekel.
Igen, nem idegesítem magam rajta.
De becsapod magadat.
Persze, hogy érdekel, ha bántanak!
Mindenki kiáll magáért.
Nem teszünk úgy, mintha minden rendben lenne.
- Valóban? - Persze!
Még az istenek is bedühödnek, ha becsmérlik őket.
Szálljunk együtt szembe velük?
Ezeknek elment az eszük!
Hogy mondhatnak ilyet gyerekek előtt?
Nézd!
Az agyam eldobom! Ezek a ribancok!
Elment az eszük!
Miért plakátolják rögtön ki az egész ovit?
Hogy tegyük tönkre ezeket a szajhákat?
Pokollá tesszük az életüket?
Pokollá tenni az életüket? Hogy?
Miért kell mindig kínoznod az embereket? Ne, Hyeon-jeong, ne tedd!
Drágám! Halló?
Ez nem lesz szép.
Nincs egy nyugis napotok.
Kezd fárasztani.
Te foglalkozz a te bajoddal!
Miről beszélsz?
Mit mondott?
Irány a kávézó!
Megvan a joidói Bruce Lee?
Nem mondtam?
Életem végéig fizethetem a kártérítést.
Veled együtt.
Istenem, Yu-ri!
Elfelejtetted, hogy ismerkedtek meg?
Hogy tehettem volna?
EGY KÖNYVESBOLT 1999-BEN
Engedd el! Én fogtam meg először!
Ne kamuzz! Én fogtam meg először!
Szerintem meg tök egyértelmű, hogy én voltam az.
Én fogtam meg!
Nevetséges vagy!
- Na! - Engedj el! Engedj már el!
Nem hiszem el!
- Hülye sárga kabátos... - Na!
A joidói Bruce Lee.
És a joidói Gandalf.
Várjunk! Mit keres ott Min-jeong?
Ő a fegyverhordozó?
Seo-woo, Ha-jun! Gyerünk!
Temessük be a lábadat!
Hyeon-jeong!
Várj! Állj meg! Beszéljük meg a dolgot!
Hyeon-jeong!
Csak játszok a mamival!
Menj és játssz a barátaiddal!
Te jó ég! Mi ez? Jaj ne!
Atyaég!
Állj le!
Istenem! Ez fáj! Én veled vagyok!
Mi van? Ne már!
- Ne! - Ide nézz!
- Ez az! - Ez az!
Láttátok a képüket? Kicsináltuk őket!
Nézzenek oda! Hogy megvertétek őket!
Igen?
Jól elkaptad Mi-so anyjának a fejét!
Majdnem kicsináltad!
Ugyan! Ennyitől nem purcan ki!
Min-jeong elképesztő volt! Egy ütővel verte őket
- üres tekintettel. - Bizony!
De nem volt igazi! Csak játékütő volt!
- Ugyan! - Szép!
Ölni tudtál volna!
- Így lengetted! - Igen.
- Azt hittem, Chi-in anyja meghal. - Én is!
De jó érzés volt!
Nem számítottam rá,
- de ő volt az igazi főnök! - Pontosan!
Főnök?
Főnök, vezető, irányító.
Oké.
Ti nagyon jól harcoltatok együtt. Gyakoroltatok?
Még az első találkozásunk is harccal kezdődött.
Sechs Kies-fan, H.O.T. rajongó.
Tényleg?
Te biztos nem rajongtál senkiért.
- Igaz. - Csak tanultál, mi?
Nekem is volt kedvencem.
- Ki? - Ki?
Engedj el!
- Előbb te engedj el! - Ez az enyém!
- Én fogtam meg! - Állj le!
- Megöllek! - Engedj el!
- Mindenkinek elmondom! - Engedj!
- Ez az enyém! - Ők vannak a címlapon!
Szolgáló?
Te!
Hyeon-jeong és Yu-ri a két szövetséges,
de Min-jeong az igazi bölcs!
Hamar elvesztik a türelmüket, de nem hülyék!
Hyeon-jeong a főnök. Ő a legidősebb.
Igen, biztosan. Gratulálok!
Köszönöm.
A fenébe! Te!
Biztos, hogy hagyhatjuk őket együtt lógni?
Mit fogsz csinálni, amikor minden kiderül?
Kedveli Hyeon-jeongot és Yu-rit.
Még sosem láttam senkihez se ennyire kötődni.
Hogy jutottunk el idáig?
Mit gondolsz?
Yu-ri könyörgött, hogy ne mondjuk el senkinek, úgy.
Hyeon-jeong semmit se mond,
de biztos őrlődik kettőjük közt.
Olyan furcsa, aludni sem tud.
A haja is hullik.
- Egészségünkre! - Egészségünkre!
Már attól nevetek, ha eszembe jut Eun-bin anyja!
Kicsit sajnálom. Ő nem csinált semmit,
de azért mégis elvertem.
Ő a legrendesebb, szóval sajnálom is őt.
Na, el kell mennem a mosdóba.
Az nem a mosdó.
Csak kimegy kicsit levegőzni.
Értem.
Iszunk még egyet?
SEO-WOO ANYJA VÁLNI AKAR, DE NEM KÉR TARTÁSDÍJAT. MIÉRT?
Nem érzed jobban magad most, hogy megmutattad nekik?
Hogy tudtad magad eddig türtőztetni?
Nem tettem. A magam módján vezettem le a feszültséget.
Ivással?
Honnan tudtad?
Az arcszerkezetedből?
Fura egy nőszemély vagy te!
Néha olyan, mintha saját magamnál is jobban ismernél.
Nem könnyű felismerni az igazi énünket.
El vagyunk foglalva másokkal.
Valóban?
Ez mutatja, milyen rendes is vagy.
Megfagyok!
- Én is kimegyek a mosdóba. - Jó.
Min-jeong!
Igen?
Lehet...
egy kérdésem?
Persze, mondd csak!
El fogsz...
válni?
A beszélgetés!
Nem.
Nem fogok elválni.
Nem is akartál?
Most lebuktam.
El akartam.
Belefáradtam.
Mindenki meg akart állítani, amikor elmondtam, hogy hozzámegyek.
De én magabiztos voltam.
Túlságosan szerettem.
De idővel kezdtem rájönni,
hogy ez az egész...
nem olyan egyszerű.
Más párok
összedolgoznak lépésről lépésre,
hogy felépítsék az otthonukat.
De én...
úgy éreztem, egy létező házat kell helyrehoznom bombatalálat után.
Voltak kis repedések
a robbanástól itt is, ott is.
Ez nem olyan emlék, amit könnyű elfeledni.
Tudom.
Van egy kis hely valahol Gang-hwa szívében.
Tudja, hogy ez megvan,
és te is tudod.
Igaz?
Igen.
Ez egy olyan hely, ami nekem tiltott,
még ha mindenki másnak szabad is beletekintenie.
És ez nagyon nehéz volt.
Ezért akartam...
elválni.
De?
De elgondolkodtam...
és túlságosan szeretem.
Gang-hwa szereti őt!
Min-jeongot.
Gang-hwa szereti őt, nem igaz?
Te is tudod.
Szereted azt az ápolónőt. Ne is tagadd!
Nem szeretem.
Nem én.
Nem, Hyeon-jeong.
Egész éltedben Yu-rit fogod hiányolni?
Nélküle vége az életednek?
Mi a baj azzal, ha szeretsz mást is? Te nem tehetsz erről.
Mi lesz most?
Mit kell csinálnom?
Randiznom vele?
Elvenni?
Miért ne? Ha szeretitek egymást, rajta!
Yu-ri is ezt szeretné.
- Örülsz? - Te jó ég!
Szép csokor.
- Menj már! - Jó, szia!
Szia.
Hahó!
Valami komoly dologról beszéltetek?
Tedd ide!
Ide!
Ügyes! Ez az!
Szép munka! Mit kell még idetennünk, Seo-woo?
Íme! Hova tegyük ezt?
Na?
Hova mész, Seo-woo?
Miért hozod azt ide?
Jaj, de ügyes vagy! Oda akartad ragasztani?
De kicsoda ő, Seo-woo?
Cha Yu-ri.
Seo-woo!
Kicsoda?
Cha Yu-ri.
Jaj, de kis ügyes vagy! Tetszik?
Igen?
- Tetszik? - Yu-ri!
- Jaj, de jó! - Cha Yu-ri!
Mi az?
- Mennünk kell. - Hova?
- Dolgunk van. - Menjünk!
Mi az?
Napok teltek el.
Azt mondtad, ma megcsinálod!
De hát...
az beton, szóval nem tudom egy sima szöggel felrakni.
Rendes fúró kell meg minden.
Tegnap is ezt mondtad!
Azt is mondtad, hogy majd hozol, és felrakod!
Így is elég nehézkesnek érzem magam.
Tudod, milyen nehéz akár csak porszívózni is?
- Sajnálom! - A fenéket.
Teljesen kiment a fejemből.
Holnap mindent beszerzek, és megcsinálom neked, drágám!
Ne izgulj! Tényleg!
Ne legyek ember, ha nem teszem ezt meg holnap!
Az meg nem fog eldőlni, ha így állítod le.
- Ne aggódj! - Jaj!
Istenem, komolyan!
Istenem.
Ha tudtam volna, hogy a nekünk szánt idő
ilyen rövid,
megbecsültem volna
minden fontosabb pillanatot.
De az élet
adott nekem még egy kis időt.
Megőrültél? Miért ejteném ki a nevét Seo-woo előtt?
Seo-woo tudja Yu-ri nevét. Cha Yu-rinak hívta.
- Tudod, ki vagyok, igaz? - Igen.
Sajnálom!
Min-jeong! Szerintem legyen új dadusunk!
Az ördögűző vissza fog térni. Maradj a lányod mellett, és vigyázz rá!
Mik ezek?
Ha valaki megpróbálja elvinni Seo-woot,
spricceld ezt a szemébe, rendben?
Helló!
A lányodért jöttem.
Seo-woo!
A feliratot fordította: Göntér Bence