PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
ROK 2013
- Chci jet do Hongkongu! - Nebuď směšný.
Ty bys pořád jen nakupoval, že?
A co Island?
V televizi ukazovali úžasnou polární záři.
- Opravdu? - Ano.
- Polární záře... - Island. Nebo Himálaj.
Himálaj? Nenech se vysmát.
Zničil bych si šaty.
Při pohledu tváří v tvář matce přírodě
si uvědomíš, jak nicotná tvoje existence je.
Zjistili bychom, jací opravdu jsme.
- Ukaž. - Dobře.
Neumíš se namazat krémem sám?
Bez ženy by měl obličej jak rašpli.
Dobře, tak...
Tak si vyberme – Island, Himálaj nebo Mongolsko.
- Dobře. - Dobře.
Nejedu. Vy si tak klidně oslavte třeba 70. narozeniny.
Proč bychom si už teď měli vybírat, kde oslavíme šedesátku?
Kdo ví, jak dlouho spolu budeme?
Dokud se budeš chovat slušně.
- To je pravda. - Určitě si vybírám Island.
- Dobře, bereme na vědomí. - Kun-sangu, proč sedíš?
- Neměl jsi uvařit? - Však ano. Tady to je.
Tohle má být ono?
Posuň se. Není vidět oheň.
Hjon-džong, posuň se.
Není vidět oheň. Uhni.
Musí to vypadat úplně přirozeně.
Nezabijeme toho troubu?
- Co je? - Nevzal rýži ani ramjon.
- Cože? - Opravdu?
Nudle si můžeš uvařit doma.
Kempování je o atmosféře. Luxus.
Tys nevzal ani maso?
- Mám hlad! - Ne.
- To myslíš vážně? - Ano.
- Bez legrace? - Ano.
- Jak jsi mohl? Pomátl ses? - To bolí!
Jak jsi mohl?
Co s tebou uděláme?
- Ty pitomče. - Jeli jsme sem tolik hodin.
Nepřijela jsem hladovět!
Bože můj.
Myslíš, že já ano?
- Nemáš ani ramjon? - Co?
- Cos nám to udělal? - Promiňte.
Ze všech lidí na světě
nás to táhne jen k některým a k nim si vytváříme pouto.
I já jsem mezi lidmi okolo sebe
rozkvétala jako květina.
Dones tatínkovi trochu vody.
- Dones trochu vody. - Můj bože.
NEVIDÍM, TAK TAM ANI NEMOHU JÍT
Tady.
- Dobře. - Vypadat mladší...
A tak odlišně...
Hej, Ju-ri!
- Ahoj! - Hej!
- Ju-ri! - Jak ses měla?
Už je to taková doba.
- Proč tak pozdě? - Omlouvám se.
Chtěla jsem vzít i Kang-hwa,
ale nemohl se dostat z práce.
Čekala jsem na něj.
Najíme se. Až přijde, zaplatí to.
- Opravdu? - Bože můj!
- Na zdraví. - Na zdraví!
Tak povídej.
No, jen jsme si povídaly...
Nevím.
Co tím myslíš, že nevíš?
Myslela jsem, že moje květina rozkvétá pevně a silně,
ale zmizela
příliš rychle.
7. DÍL KDE KVĚTINY ROZKVÉTAJÍ A VADNOU
Opravdu mohu?
OTEVŘENO
ZAVŘENO
Kvůli Min-džong se držíš od Kang-hwa dál.
Nemůžeš nic dělat, protože Kang-hwa je s Min-džong.
Hjon-džong.
Ano?
Už tam nepatřím.
Tam patří...
Min-džong.
Min-džong
chystá rozvod.
Chce se s Kang-hwaem rozvést.
O čem to mluvíš?
Ona taková není. Ani náhodou.
Také jsem tomu nemohla uvěřit.
Ale myslím,
že je to pravda.
Ju-ri, na nic jiného nemysli.
Jen na sebe.
A proč?
Kang-hwa se nemůže rozvést.
To se nesmí stát.
Proč?
- Proč ne? - No...
Protože...
Nemůže k tomu dojít.
Ju-ri.
Podívej se na mě.
Ju-ri, podívej se na mě.
Co skrýváš?
Je to tak divné. Určitě něco skrývá.
Věděla i o jejím pití.
Ví toho o Min-džong tolik.
Jako by ji znala.
Jsi nervózní?
Nebýt dr. Čanga, rovnou by tě vyhodili.
Vyhrál jsi v loterii nebo co?
Co ta lehkomyslnost?
Nejsi psychiatr, dermatolog
ani ortoped.
Jsi jen hrudní chirurg.
Čím se budeš živit,
když odejdeš z nemocnice?
Já se z tebe zcvoknu.
Kun-sangu.
Co je? Můžeš mi říct cokoli.
Bolí mě z tebe hlava.
Jdi domů.
Jsi moc hlučný.
Moc mluvíš.
Přestaň s tím pitím.
Copak chlast něco vyřeší?
Zeptej se té osoby, která sedí vedle tebe.
Bože můj!
Jak dlouho tam už sedíš?
- Co obchod? - Pro dnešek jsem zavřela.
Proč? To jsi nikdy neudělala.
Čcho Kang-hwa.
Ano? Co je? Řekni.
Ty malý...
Sundej si je.
Víš, co Min-džong...
To nic.
Neměla bych o tom mluvit.
- Ty malý... - Nepřidávej mu ještě.
Už toho je na něj hodně.
Ale nic. Nevím.
Vezmi ji domů.
Omrzne jí obličej.
Nemůžeš ji vzít ty?
Dobře, fajn. Jdi.
Bože.
Ti dva jsou tak otravní.
Řekla jsem, aby ses nepřepínal.
Nepřepínej se ani nepřemáhej.
To nejsi ty.
Tak jaký...
vlastně jsem?
Jdi domů.
Jinak doopravdy zmrzneš.
Ten trouba.
Ten malý...
Cos myslela tím přepínáním?
Osoba vedle něj je tak osamělá,
protože on se přepíná.
Min-džong je osamělá? Vždyť je hodný.
Koho máš radši? Ju-ri, nebo Min-džong?
To je směšné. Něco jako máma, nebo táta?
Volím Ju-ri. Rozhodně.
HLEDÁM CHŮVU, SO-UNINA MÁMA
Práce v kuchyni není snadná.
Vy chcete navíc dělat So-u chůvu?
Ano.
Práce mi končí dřív, než zavírá školka,
takže ji pak mohu vzít domů.
Moc toho neumím, ale na tohle budu určitě vhodnější já
než někdo jiný.
Jak to můžu vědět?
Vůbec se neznáme.
Správně.
Neznáme.
Udělala jste něco špatného, o čem nevím?
Prosím?
Včera v restauraci a teď znovu...
Nedíváte se mi do očí.
Jako byste se cítila kvůli něčemu provinile.
To jsem udělala?
Neuvědomuji si to.
Omlouvám se.
Myslím...
Za to, co máte na čele.
Udeřila jsem vás hlavou.
Pamatuji si to.
To nic není.
Znělo to hrozně, ale mám tvrdé čelo,
takže to moc nebolelo.
Vy vypadáte hůř než já. Máte dvě rány.
Musí to moc bolet.
So-u.
Máš ráda tu paní z kuchyně?
Ano. Mám tu pěknou paní ráda.
Na mě se tak nikdy neusmíváš.
Jsem z toho trošku smutná.
Ale tebe mám ráda víc.
Zase sis sušil vlasy v koupelně.
Ano. Jinak by byly všude po podlaze.
Nemusíš mi dělat zeleninový džus. Nechci tě otravovat.
So-u, jsi vzhůru? Půjdeme se umýt?
Ne, to nic. Udělám to.
Dobře, tak se jdeme umýt.
Kang-hwa.
Musím ti něco říct.
Děje se něco?
Prý se So-u od ostatních dětí trochu liší.
Šla jsem s ní na vyšetření.
PSYCHOLOGICKÉ VYŠETŘENÍ
STUDIJNÍ PROSPĚCH: ZAOSTÁVÁ
Zdá se, že má problémy.
To je v pořádku, Min-džong. Berou to tam moc vážně.
Nemusíš se bát.
Děti se vyvíjejí různě. Některé jsou pomalejší.
Nedělej si starosti.
Dobře.
Asi budu mít brzy práci,
tak přemýšlím zase o chůvě.
Dobře. To bude pohodlnější.
Ta nová pomocnice v kuchyni ze So-uniny školky...
Co si o ní myslíš?
- Kdo? - Pomocná kuchařka, ta mladá paní.
Měla by o to zájem.
Opravdu?
Tak jsi ji vzala?
Řekla jsem, že si to rozmyslím.
Co si myslíš?
No...
A co ty?
Rozmyslím si to.
Dobře.
Jak chceš.
Kvůli těm zatraceným duchům jsem se vůbec nevyspala.
Už moc času vám nezbývá. Spánek si nemůžete dovolit.
Kdybychom se rozmýšleli, nemuseli bychom se dočkat,
tak jsme přišli jako první.
Proč se tady tak schováváte?
- No... - Jdeme ven.
Víte,
že od vaší návštěvy jsou všichni zticha?
Jak si mám vybrat jen jednu věc?
Ti duchové se už tak těžko rozhodují.
A vy splníte každému jen jedno přání.
Pro ně jsou to muka.
To je on.
On není bez práce?
Náš syn je pilot!
Podívejte, jak mu to sluší v uniformě.
Jdeme.
Vítejte.
Copak chová prase?
To neudělám. Nemůžu!
- Počkejte! - Řekla jste, že to uděláte.
Copak nemáte svědomí?
Chcete, abych uklízela takový chlívek?
Laskavost ano, ale ne otročinu.
Přeskočilo vám.
To bylo tak kruté!
- Co to s vámi je? - Jak můžete
nazvat něčí dítě prasetem?
Proč najednou pláčete?
- Jak mu může říkat prase? - Můj syn...
Jak mu může říkat prase? Neuvěřitelné!
Kdy jsem ho nazvala prasetem? To byla jen metafora.
- Jak můžete... - Jak můžete...
Jak můžete říct něco takového?
- Dobrý den. - Dobrý den.
Ahoj, So-u. Vezmu ti to.
Dobře, zuj si botky.
So-u, pozdravíš i paní z kuchyně?
- Dobrý den. - Dobrý den.
Dobrý den i vám.
Pomocná kuchařka dnes nepřišla do práce?
Vzala si půl dne volno.
Potřebujete něco?
Ne, nic. Půjdu. So-u, uvidíme se později.
Na shledanou.
Tati.
KIM PAN-SOK
Přišly jsme s mámou za tebou.
Máš se dobře?
Sestra musí pracovat a přijde později.
Proč jste zase tady? Musíte mít hodně práce.
A proč jste toho přinesly tolik? Muselo se to pronést.
Bože můj.
Jste šťastný?
Na chudých lidech je vidět, že jsou chudí, ať dělají cokoli.
Dobrý den, pane.
Cože? Tímhle vás opravdu chtějí uctít?
Tímhle oschlým, škaredým ovocem?
I můj pes by to obešel obloukem.
Ano. Ale důležité je srdce.
Bože.
Podívejte.
Vaše přítomnost vedle mě mi kazí image.
Ukliďte ty papírky.
Ty desetitisícové bankovky.
Je to nevkusné.
Chtějí, abyste po smrti hodně vydělával,
když za života jste to nezvládl?
Pěknou rodinku máte.
Asi chtějí, abych si peněz užil
aspoň po smrti.
Zabil jste nevinného muže,
ale po smrti si chcete užívat?
Samozřejmě, že ne, pane. Omlouvám se.
Bože můj. Ten stařec už zase začíná.
Zemřeli společně, a tak je
spojuje víc, než to bývá u manželů.
Ale pořád ho šikanuje.
I po smrti ho bere jen jako svého řidiče.
Tak on umřel, když ten muž řídil.
OCENĚNÍ
Takže chápu, jak se cítí.
BÄK SAM-DONG
- Přijďte zas. - Dobře.
- Pozor na vodu. - Dobře.
Ksakru, vy dětinský duchu. Opravdu nic nevidíte?
Ne.
To mám vidět do budoucnosti nebo co?
Ne. Měl byste okolo nich vidět barevnou auru.
Pokud je fialová, jde o depresi nebo chudobu.
Červená znamená, že je podváděl manžel.
Poznáte to okamžitě.
Ksakru. Ten dětinský duch mi zkazil celý pracovní den.
Ksakru. Podívejte se na tohle. To je všechno, co mám.
Krucinál.
Nedotýkejte se toho!
S tím výdělkem nemáte nárok na jídlo!
Vyplivněte to!
Promiňte?
Vítejte.
- Pořádně se podívejte. - Nic nevidím.
Doktor?
Až přijdete příště, nezapomeňte si vzít ty hodinky.
Ano!
Máte pravdu!
Jak víte, že jsem měl plášť?
Poslali mě na léčení deprese
k tomuhle doktorovi.
Měl jste bílý plášť a specializujete se na mysl.
Psychiatrie, třeba deprese?
Ano, správně.
Máte pravdu.
Jste opravdu dobrá.
Paní.
Moje kamarádka...
Nejprve musíte zaplatit.
Duchovi zde musíte projevit úctu.
Komu?
- Kdo je tady? - Doktore, to jsem já.
Jen já ho vidím.
To nedělejte. Bude vás strašit.
Strašit mě?
V pořádku. Pokračujte.
Dobře, co chcete vědět?
Kamarádka se vrátila ze záhrobí.
- Co? - Zemřela
před pěti lety a má urnu tady, ale je naživu.
Je to možné?
Mluví o Čcha Ju-ri.
Je to možné.
Stává se to.
Je to možné? Občas?
Návrat ze záhrobí se občas stává?
Jistě. Každý zná někoho, kdo obživl.
- Vy máte jednoho. - Co?
- Ano. - I já mám.
- Každý někoho takového má. - Pravda.
Ale víte co?
Nemluvte o tom
s jinými šamany.
Dobře.
Není to vhodné.
Ne. Přestaň. Nebuď hlupák.
Ta potížistka! Brzy mě přivede do hrobu.
Je to opravdu doktor? Vůbec mu to nepálí.
Jak se...
Jak se jmenoval? Bong? Bin? Kam šel tentokrát?
Co to má být?
Žádná uklízečka tady nevydržela ani týden. Všechny to vzdaly.
- Vůbec nejsou trpělivé. - Týden?
Já bych s tím sekla hned.
Už to tady musí být věky. Ale ještě to neshnilo.
- Ani žádná havěť. - Jistěže ne.
- Vy nevíte, kdo jsme? - No tak.
Vy jste neuvěřitelní.
Uklidí si to, až se do toho dá hmyz.
To ne. Můj syn má atopický ekzém. Hmyz by mu ho zhoršil.
Ale i tak. Jsem ráda, že mohu pro svého syna něco udělat.
Nepotřebuji 49 dnů jako vy.
Stačí jeden den.
Chtěla bych být člověkem na jediný den.
Když byl malý, nebylo nic, co bych pro něj neudělala.
Chtěla bych mu uvařit.
Můj syn, Pil-sung,
nikdy neměl domácí jídlo jako jiní.
Nezná to. Nikdy ho za těch 20 let neměl.
Pro jiné to je to stejně přirozené jako dýchání.
Jen můj syn si to nemůže dopřát.
ROK 1999
Opravdu. Učitelé na tebe pějí samou chválu.
Vedeš si skvěle. Jsem na tebe pyšný.
- Tati. - Co?
Víš, že moje máma je nejkrásnější ze školy?
Jistěže je nejkrásnější.
Víš, co udělala? Vyzkoušela si všechno oblečení,
než šla na třídní schůzky.
Převlékla se snad tisíckrát.
Pil-sungovi brzy skončí škola. Pospěšme.
Můj bože.
Máma je dnes roztomilá.
Tam je Pil-sung.
Měl tam čekat.
Podívejte se na něj. Nehne se ani o píď.
Hodný kluk.
Jedeme.
Mami.
Jdi.
Moje děťátko.
Jdi.
Proč se na mě tak díváte?
Nechci vaši lítost. Jsme na stejné lodi.
Každý duch má smutný příběh.
Ale víte co?
Vy se můžete své dcery dotknout.
To vám závidím.
Jinak nezávidím nic.
Kdybych
si měla vybrat, jestli strávím 49 dnů jako člověk, než půjdu nahoru,
nebo budu s ním napořád, vybrala bych si to druhé.
Vidět, jak se ožení a stane se otcem.
Být s ním po zbytek jeho života.
Přestaňte žvanit. Nechcete mu raději uklidit?
Doktore Čcho.
- Ano? - Nejste ve své kůži.
Co to s vámi dnes je?
Dnes se mi vůbec nelíbí.
Hele.
Poslyšte, znáte někoho,
kdo vstal z mrtvých?
- Cože? - Cože?
Jako Ježíš?
Co to děláš, ty pitomce?
No, prý se to občas stává.
Zjevně se to občas stává.
Kdo to řekl?
Přestaň, idiote.
Šamanka.
Skutečná šamanka.
Šel jsem k jiné, protože energie té, ke které chodím, zeslábla.
Ale z nové šamanky
jsem si málem nadělal do kalhot.
Ví všechno. Zajděte za ní.
- Můj otec je pastor. - Aha.
A co vy ostatní?
- Odcházím. - Já také.
Nashle.
Mějte se.
Nic neví. Bože můj.
Je vážně dobrá. Chceš jít?
Ju-ri chce dělat So-u chůvu.
Dobře.
Opravdu?
Opravdu? Opravdu...
Chůvu?
Bude ji vyzvedávat ze školky a čekat s ní u vás,
než se ty nebo Min-džong vrátíte.
To chce? Být v domě, kde žiješ s Min-džong?
Ano.
Ju-ri...
Ona je...
Nesmí ti bránit, abys Min-džong řekl pravdu.
Jen kolem sebe působí problémy.
Může dělat cokoli, ale tohle...
Máš pravdu.
Určitě jí So-u chybí a chce se s ní vídat.
Může s ní být ve školce.
A proč? Z jakého důvodu?
Místní duch?
V tom domě je místní duch?
Ano.
Když jsem byla duchem, několikrát jsem ho vykopla.
Asi tam pořád je.
Chcete být její chůva? Abyste odehnala duchy?
Zbavila jsem se všech duchů ve školce.
Ale do jeho domu nemohu. Nemám jinou možnost.
Máte pravdu. Většinu času tráví doma.
Pokud je v jejím domě duch, přijde vaše úsilí vniveč.
Víte co? Vydržte. Zkusím se jako muž
vžít do jeho situace a promyslet to.
Ale to, co děláte svému muži, je už moc.
Poslouchejte. Znovu se oženil.
Najednou se objeví exmanželka a snaží se mu dostat do domu.
Být na jeho místě, zblázním se.
To já vím. Proto o tom neustále přemýšlím.
Co můžu dělat? Jsem jediná, kdo může So-u ochránit.
Nesmysl.
O ostatní se vůbec bát nemusíte.
- Z dcery může být šamanka. - Ano.
Máš pravdu. Kápla jsi na to.
Cože?
Haló?
Mám mít volno. Přehlédl jsem se a šel do práce.
Ano.
Moment. Zavolám zpět.
Co se to tady stalo?
Proč je tu uklizeno?
Ksakru. Ti zatracení duchové.
Už mám dost toho pomáhání.
Strýčku, jsme tady. Přivedl jsem mámu.
Máš se dobře, že?
Ano.
Přišla jsi mě navštívit, sestřičko.
Vím, že ti není dobře. Proč jsi chodila až sem?
Bože.
Bože můj.
Podívejme na toho chlapce.
Tady se nesmí skákat. Dobře.
V pořádku. To nic.
Páni, Čin-gjong, ty jsi tak vyrostla.
To stačí.
Pronajal jste si to tu?
Promiňte, pane. Přišla za mnou starší sestra.
Chodí za vámi jen vaše rodina.
Máte nejlevnější místo, ale nejvíce návštěv.
Měli by počet návštěv omezit podle toho, jaké místo máte.
Není to snad pravda?
To je snůška nesmyslů.
Cože?
Co ta babizna blábolí?
Cože? „Babizna“?
O mně mluvíte jako o babizně, vy starý papriko?
Ti, co nic nedokázali, mají pořád mrzutou náladu.
Babizno. Jak jinak bych vám měl říkat?
Cože? Vy...
Hej!
Co jste to mé přítelkyni řekl?
Proč se do toho pletete, vy bábo?
„Bábo“?
Podívejte se sem.
Jste tak mladý, že na vás ani není nic k sežrání.
Co jste bral, že máte tak velké ego?
Mám vám vyškrábat oči a zahrát si kuličky?
Nebo si z vašich střev udělat švihadlo?
Pořád vám teče mléko po bradě.
Hej.
Když spočítáme, kolikrát jsme byli na záchodě,
mám vítězství v kapse.
Vy pitomče.
Víte, s kým mluvíte? Tak víte?
Jste duch.
Už nejste v čele správní rady konglomerátu.
Můžete snad utratit jediný won, který jste nahrabal?
Jsme na stejné lodi.
Cože? Díky mně korejská ekonomika ožila.
Celý svět uznal moje zásluhy.
Ale tenhle svým dětem nechal jen dluhy.
Cože? Jsme na stejné lodi?
Jistěže nejsme. Můj život není nic ve srovnání s vaším.
Uklidněte se.
Kde berete odvahu soudit jiné?
Budu upřímná.
Kdo posoudí, zda král Sodžong žil hodnotněji než tady pan Kim?
Kdo může posoudit, zda má pan Kim menší zásluhy než Mansour?
Každý je sám sobě soudcem.
Zapomeňte na okolní svět.
Jaký smysl má světské uznání?
Narovnejte se, pane Kime.
Víte, kolik peněz jsem po sobě nechal?
Jaký majetek mám?
Bilion wonů?
Správně. Mám několik bilionů wonů.
Tolik, pane předsedo? To jsem nevěděla.
Proč se tedy nevrátíte na svůj prostorný oltář?
Proč si na něj nevyskočíte?
K čemu to je mít tolik peněz?
Cože? Počkat. Kam jdete? Jsme uprostřed hádky.
Vraťte se sem! Vraťte se!
- Pane, uklidněte se. - Vraťte se!
- Pane, uklidněte se, prosím. - Vraťte se!
- Uklidněte se. - Vraťte se sem.
UPOMÍNKA ÚHRADY ZA POHŘEB RODINU NELZE KONTAKTOVAT
Příjemce nelze zastihnout.
Paní, dovolala jste se jí?
Nebere to.
Sotva nastoupila.
Nechápu, že nepřišla a nedala vědět.
Bože můj.
VELKÁ TETA
Chutná?
Bože, to je opravdu něco.
Vidět tě, jak ti chutná,
mě hřeje u srdce.
Co? Co je s tebou?
Vypadá jako samostatný a dospělý, ale určitě nás nesnáší.
Nechali jsme ho na tomto velkém světě samotného.
Moje ubohé děťátko.
Ten vůl. Určitě nás vidí. Určitě.
Ty huso. Neříkej tak bratrovi!
Uf, už nemůžu. Bylo to vynikající.
Sotva funím.
Ukliď po sobě, jestli dojedls.
Nejdřív ukliď. Kam jdeš?
- Kam jdeš? - Hej.
- Kam jdeš? - Ne. Tam ne.
- Nechoď tam. Ne. - Tam nesmíš.
Kam jdeš? Jsi nahý.
Co? Proč se vysvlékl?
Dám si sprchu.
Jde do sprchy. Jakmile vejde do koupelny, zmizíme.
Synu, vím, proč se díváš do zrcadla. Jsi po mně.
Proč nejdeš dál?
- Vůbec jí to neusnadňuješ. - Jde dovnitř.
Tak je to dobře.
Ju-ri, pojďte ven. Ven.
Teď! Rychle ven!
Teď. Rychle pryč.
Zalezte!
- Rychle se schovejte. - Co? Proč?
- Rychle. Dovnitř. - Bože.
Co se děje?
Co? Proč? Co je to tentokrát?
Lekla jsem se. I ducha bys vyděsil k smrti.
To patří do špíny.
No jistě! Ale sám jsi to tam dal.
To je odporné.
Dobře. Jsou čisté.
Co je? Běž se umýt.
Mami! Tati!
- Co je to? Co? - Co?
Podívej se na to. Dívej.
Synu, to není správné. Dobře? Polož to. Ne, nedělej to.
To není dobré.
To může být nebezpečné. Polož to.
Co to děláš?
Co? Co je? Co se děje?
- Ne. - Prosím ne. Nedělej to.
Chyťte dveře! Dělejte!
- Ksakru. - Držte je!
- Držte je pevně! - Držte!
Co tady děláte?
To je v pořádku, Min-džong. Nemusíš se bát.
To nic. Nedělej si starosti.
Proč je všechno moje vina?
Zkus si starat se o domácnost a hlídat dítě.
Končím.
Můj manžel říká totéž.
Ať si zkusí starat se o děti.
Chápu, že je zklamaný. Ale nic víc neumí?
Oněměli by, kdyby nás pochválili?
Já vím!
Také mě to štve.
Nemám pravdu?
Prosím?
Ano.
Otcovská dovolená?
No, ano.
Moje žena toho má moc. Chtěl jsem jí doma pomoct.
Nebude táta lepší než chůva?
Vzít si volno během disciplinárního řízení?
To v podstatě znamená rezignaci.
Rezignace? Správně. Není jiná cesta, že?
- Ne. - Ne.
Cože?
Protože chceš dělat chůvu?
Ty jsi tak naivní.
Běžte domů.
Měla jste uklidit a odejít.
Proč jste tam lezla, madam?
Neříkejte mi madam.
Dobře, paní.
Svět je malý.
Proč jste uklízela zrovna u mě?
A pořád vám teče krev.
Je to všechno vaše vina!
Uvařila jsem vám a na oplátku dostala ránu.
Hned měla říct, že je hospodyně.
Vůbec se neměla schovávat.
Kdo by si pomyslel, že tomu uvěří?
- My ne. - My ne.
Správně. My ne.
Promiňte, Ju-ri. Bolí to?
Omlouvám se.
Co je? Na co se díváte? Je tam něco? Už zase?
Mám hotovo a tak odcházím.
- Hej. - Kam jdete?
Musíte si uklízet sám! Jste hnusný.
- Promiňte. - Co je? Co chcete?
No, víte...
Přijdete zase?
Dostanete dobře zaplaceno.
Soudím, že vám chutnalo.
Já to nevařila.
Přidejte med.
- Med? - Ano. Med.
Ještě kapku.
Pil-sung miloval můj salát s medem.
Víc!
Ještě jemněji. Nemá rád cibuli.
Zlehka. Pečlivě promíchat.
Musíte zlehka.
Teď! Obraťte to!
Rychle!
Synu.
To bylo kupované?
Kde prodávají rýžové omelety?
Sháněl jsem je všude možně.
No, k tomu nemám co dodat.
Jsem ráda, že vám chutnalo.
Počkejte. Hej.
No, zas tak dobré to nebylo.
Bože. Vážně.
Nechte mě být.
Nebo mu řeknu, že to jídlo
vlastně vařila jeho matka.
To ne!
- Bál by se, kdyby to zjistil. - Ne.
- Už jdeme. - Jste blázen.
- Jdeme. - Odcházíme.
- Nashle. - Nashle.
- Pojďme. - Jdeme.
Bože můj. Jsou tak otravní.
To snad ne.
Jste synem posedlí. Proč jste pořád jen u něj doma?
Šla bych za ním kamkoli.
Můj syn je pilot. Pilotuje letadla.
- A co? - Co kdybychom letěli s ním
a nakonec opravdu šli nahoru?
Let tak vysoko je nebezpečný. Tím se řídíme.
Mohl být čímkoli, ale vybral si profesi pilota.
Pro duchy je to děsivé.
Přesně. Dobře se učil a mohl se stát lékařem
- nebo právníkem. - Správně.
Nemůže pracovat na zemi?
Přesně. O tom mluvím.
- Zbabělci. - Přesně.
MOJE MILOVANÁ RODINA UŽ NENÍ NA TOMTO SVĚTĚ,
A PROTO LÉTÁM ZA NIMI
To je legrační.
Kde jsi byla? Nebudeš...
Co tvůj nos? Zranila ses?
Ale ne.
Musela k někomu zajít.
Už jdu.
Cos až doteď dělala, že ses nenajedla?
Jasně.
Někdo mě požádal o pomoc.
Proč ti tekla krev?
Asi jsem byla unavená. Nic to není.
Když se ti z únavy spustila krev, proč...
To nic. Jez.
Proč nejíš?
Najím se. Jen si dej.
Dělá chůvu?
Ano.
Kang-hwa je z toho úplně mimo.
Co to s ní je?
Víš, Hjon-džong,
jsem otřesený, že se Ju-ri vrátila...
Úplně se vzrušením chvěji.
Ale měla přiznat barvu a nějak to vyřešit.
I kdyby si kvůli So-u měly vytrhat vlasy,
Min-džong má právo to vědět.
Ju-ri nehledá způsob, jak to s Kang-hwaem dát dohromady,
ani nechce So-u zpět.
Cože?
Proč chce tedy dělat chůvu?
- Kang-hwa. - Ano?
Nemusíš se o mě tak starat.
Neboj se o mě a dělej si svoje.
Každý den mám hrozně moc práce.
Takže toto dělat nemusíš.
Do kdy?
Co?
Do kdy nemusím nic dělat?
Copak ti nechybí máma a dcera?
Chybí ti matka a So-u.
Proč je vídáš jen v tajnosti?
Všechno to řekneme matce i Min-džong.
Bude to pro všechny šok.
Obrovský šok.
Ale, Ju-ri,
určitě existuje způsob, co myslíš?
Řekla ti, že chci dělat chůvu,
je to tak?
Ano.
Asi chce být se svým dítětem.
Nemůžeš ji...
prostě nechat?
Hjon-džong.
Pokud bude dělat chůvu,
Kang-hwa zemře stresem. Přemýšlej o tom.
Žije se svou ženou. Ju-ri tam nemá co dělat.
Který blázen by s tím souhlasil? Ani náhodou.
Mohu to udělat?
Pracovat jako chůva?
Opravdu to musím udělat.
Je mi to tak líto, So-u.
Neplakej, prosím.
Mamince je to líto.
Tak dobře.
Můžeš to dělat.
Když tak o tom přemýšlím, je to hrozné.
Bojíš se jen o kamaráda? A co Ju-ri?
To jsem udělal?
Proč jsem to udělal?
No, ty víš,
že jsem biologicky muž,
takže tíhnu spíš ke Kang-hwaovi. Nic víc.
Ju-ri...
Jasně, že je mi jí líto.
Hej. To je teta.
Ze Sang-dongu?
Teto.
Proč nebereš telefon?
Měla jsem hodně práce
s chytáním novopečeného ducha.
Co se děje?
Paní Mi-dongová? Nemám tušení.
Ne všichni šamani se navzájem znají.
- Proč? Je dobrá? - Skvělá.
Věděla, že jsem neuropsychiatr.
Je dobrá. To by nikoho nenapadlo.
Pacient, to snad.
Kde bydlí?
V Chrámu pokoje?
PANÍ MI-DONGOVÁ
Říkala jsem, abys nechodil za šamany.
Jsi pro duchy jak mucholapka.
Jen ať mě přijdou posednout.
Hjon-džong je silnější než všichni duchové.
Pokud to bude žena, vyškube jí vlasy,
a pokud muž, ožení ho.
- Hej, ty. - Podívej se na ni.
Proč ji duchové obcházejí obloukem?
Chceš umřít?
Dochází mi energie, jsem úplně zmrzlá.
Pošli mi 100 000 wonů.
- Nebo radši 200 000. Dobře? - Počkej.
Teto, pak mi pošli číslo účtu.
Jsi zlato.
Paní Mi-dongová.
Takže tahle ženská
je lepší šamanka než já?
Zde jsou novinky o MI Corporation, kterou od smrti
jejího prezidenta zmítají skandály.
Děti a sourozenci prezidenta Bäk Sam-donga
se na valné hromadě vzájemně slovně napadají.
Ve hře jsou opět dividendy z akcií,
- které prezident Bäk zanechal. - Zase jsou rozhádaní.
Koho zajímá, kolik rodině nechal?
- Jeho rodina je na kordy. - Další boj vypukl
- o rozdělení dividend. - Žil zbytečně.
Přesně. I kdybych měl jeho peníze,
ani by se mi po takovém životě nechtělo umřít.
Co jste to řekl, troubo?
Vy nulo.
Bože.
- Jdeme. - Pak tu máme
mocenský boj nejstaršího syna,
korupční skandál mladšího syna
a hrubé zacházení se zaměstnanci ze strany nejmladší dcery.
Na jeho rodinu, kterou vyšetřuje prokuratura,
se snesla kritika celé země.
Jeho nejstarší syn, viceprezident Bäk Čin-hjon,
stane zítra před soudem.
UPOMÍNKA ÚHRADY ZA POHŘEB RODINU NELZE KONTAKTOVAT
Prší.
Ano, bydlím kousek odtud.
Díky za starost.
Někam tě pozvu, až se zaběhnu.
Dobře.
Cože? Prší?
Nemám deštník.
Déšť s prachem není dobrý na pleť.
Aha.
Půjdeme společně.
Dobře, já...
Šla jsem tudy
a ten deštník je větší, než se zdá.
Vejdeme se pod něj obě.
Mohu se tedy schovat?
Vypadá to na přeháňku.
Mám si koupit deštník?
Min-džong, nevzala sis deštník.
Mám tě vyzvednout?
Co je? Co...
Co to děláte?
Jak daleko jdete?
Co? Měl jsem namířeno do...
- Snad nejdete do toho bytu? - Ano.
Můžu jít s vámi až tam?
Je to přeháňka, nemusím utrácet za deštník.
Nemyslíte?
Jasně, nemusíte utrácet.
Vy tu někde bydlíte?
Ne, za někým tam jdu.
Budu přestupovat, dokud se nedostanu domů.
„Přstupovat“.
Dobře. Jdeme.
Jdeme.
Vždycky jste tak nesmělá?
Ne. Nejsem nesmělá.
Už od začátku jste mi přišla plachá.
Dělám to jen...
Říkají o mně ve školce,
že jsem sobec a Odkládačka?
Vy o tom víte?
Že jsem sobecká?
Ne, o té přezdívce. Odkládačka.
Jistěže vím. Jsem Odkládačka, protože jsem.
Je to dětinské.
To je v pořádku. Je mi to jedno.
Lidé jsou hrozně nezdvořilí.
Že ano?
A vám to je jedno?
Ano. Neleze mi to na nervy.
Pořád si lžete do kapsy.
Nemůže vám to být jedno, když vás lidé uráží.
Každý si stojí za svým.
Nepředstíráme, že jsme v pořádku.
- Opravdu? - Jistě.
I bohové se rozzlobí, když jim nadáváte.
Neměly bychom se jim postavit společně?
Ne, to nechci.
Jste příliš milá.
Jste první, kdo to říká.
Nevypadáte, že byste byla soudná.
To je poprvé, kdy jsem dostala vynadáno za pochvalu.
Už chvíli mi mokne rameno.
Mně také.
Ten deštník je menší, než se zdá.
Ještě kousek...
To je moje.
Beru zpět to, že jste milá.
Tak v tom případě si ještě...
Nevidíte, že mám promočené rameno?
ROK 2013
Chceš umřít?
Nikomu na světě se nechce umřít.
Ty žertuješ, že?
Říkala jsem ti stokrát, abys to nezapomněl zabalit.
Ne, já...
Že tys mě neslyšel, protože jsi byl zabraný do toho seriálu?
Víš dobře,
že včera šel poslední díl Reply 1994.
Musel jsem zjistit, kdo byl Na-džongin manžel.
To bylo den předtím, než jsme jeli.
Museli jsme toho hodně nachystat, že?
Proč nedávali poslední díl včera?
Ten seriál byl hloupý.
- Že? - Ksakru.
Hej, ty idiote.
Nemůžu uvěřit tomu, co říká.
Bez své ženy by asi umřel na ulici.
Máte nějaký ohřívač navíc?
Máš ten pocit? Vzal jen to, čím se může chlubit.
Ohřívač nevzal. Je taková zima.
Přestaň fotit.
Mrzne. Jak budeme v té zimě spát?
Máme kamínka.
Jsem tady. Lidská kamínka.
Přitul se. Nebude nám zima.
- Pojď sem. Sem. - Bože.
- Můj bože. Sem. - Ale ne.
Je teplo. Teplo, vůbec není zima.
Je mi zima a mám hlad.
Je ti zima a máš hlad? Jsi jako bezdomovec.
Hajej, spinkej, můj bezdomovečku.
Hajej, spinkej.
Žádná květina na světě nevykvete jen tak.
Na místě, kde jsem rozkvetla a uvadla,
moje ostatní květiny nasadily na květ.
Tys jí to dovolil? Co teď budeš dělat?
- Odjedu na Srí Lanku. - Zavolej jí.
- Nepřijde. - Máš pravdu. Kvůli mně.
Proč ne? Chce se rozvést?
Mrtvé dítě se bojí o svou matku natolik, že nemůže odejít.
Současnou matku považuje za vlastní. Co když to zjistí?
Ale ona mi strašně chybí!
Váš život není jen váš,
ale i vašich rodičů.
Ju-ri.
I mně to přijde nefér!
So-u je kvůli mně nemocná.
Chci, aby byla zdravá.