EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Nästa station är Dongsungs Universitet.
Avstigning sker till höger.
Nästa station är Dongsungs Universitet.
Dongsungs Universitet.
Avstigning sker till höger.
Din väska...
Vänta! Ursäkta!
Vad gör ni?
-Min-jeong. -Hej.
Vems är väskan?
Jag hittade den på tunnelbanan.
Skulle jag ha lämnat den?
Cho Gang-hwa.
-Hej, professorn. -Är det allt du har att säga?
Har du inget till mig?
Vad då? Ska jag ge dig något?
Kärleksskott! Pang, pang!
-Idiot. Otroligt. -Förlåt.
Fösöker du bli underkänd?
Jag saknar din uppsats.
Just det, uppsatsen. Den har jag.
Min väska!
Herregud. Du är medicinstuderande.
Ska inte ni vara klipska?
Fick du hjärnsläpp efter inträdesprovet?
Nej, jag hade väskan när jag gick hemifrån.
Konstigt. Var är den?
Min väska...
Ibland
kan små tillfälligheter
avgöra en människas hela öde.
Ska du berätta att du gillar honom?
Han är läkarlinjens idiot.
Sist hade han olika skor på fötterna.
Det är charmigt.
Riktiga genier är idioter.
Fåna dig inte. Han är helt igenom korkad.
Inget geni.
Till och med idioten har en tjej. Varför har inte vi det?
Det är ju det jag säger. Är du glad?
Hette hon Cha Yu-ri? Är hon snygg?
Låt mig vara.
Var inte så gammalmodiga. Allt handlar inte om utseende.
Det är hjärtat som betyder något.
-Men hon är snygg också. -Då tänkte jag
att ödet trots allt
valt att inte lägga sig i.
-Tönten här... -Herregud!
CHA YU-RI, CHO GANG-HWA
AVSNITT 5 VARJE ÖGONBLICK SOM SLUMPEN BLIR TILL ÖDET
Oj, 3 000 won för två rädisor...
Man kan bli mörkrädd för mindre.
Yu-ri...
SYSTERNS GRILLADE ÅL
Vem lämnar...
NYT MEDDELANDE
CHA YU-RI GILLAR DITT INLÄGG
Hör på. Bli inte rädd nu.
Yu-ri...
...lever igen.
Jag måste ringa Hyeon-jeong.
Geun-sang, lugna dig.
Det finns inga spöken.
Geun-sang.
Spöken existerar inte.
De finns inte.
Men det gör det! Hon är ju där!
Spöken finns!
Hyeon-jeong.
Vet du vem jag såg?
Yu-ri.
Det var Yu-ri.
Yu-ri!
Det är Yu-ri.
Yu-ri! Bakom dig, Hyeon-jeong!
Bakom dig...
Vinka inte åt mig.
Hyeon-jeong, hon vinkar...
Varför vinkar hon?
Förlåt! Jag är ledsen!
Förlåt!
Jag har saknat dig.
Hyeon-jeong...
FOLK SOM HAR ÅTERUPPSTÅTT
Döda...
MIN VÄN ÅTERUPPSTOD FRÅN DE DÖDA!
Det händer!
Klickade du verkligen, din idiot?
Gick du på det?
Fan också! Skitstövel.
Jag ska anmäla honom.
Är det sant?
Stämmer de där idiotierna?
Va?
Hur fick han veta det?
Doktor Jang vill att ni stannar! Vart ska ni?
-Jag måste gå. -Va?
Hälsa att jag väntade.
Ge mig knytnäven. Inte?
Vad har flugit i honom?
Han inser inte allvaret.
Nej. Han struntar i reprimanden och gör han som han vill.
Jag tycker synd om doktor Jang.
Här kommer han. Vad ska vi säga?
-Toaletten? -Nej...
Han har gått.
Gick han?
Åh, nej! Doktor Jang!
-Herregud! -Doktor Jang!
Det där gjorde ont.
Är det...
Är det ens möjligt?
-Er smekmånad? -Okinawa.
-Du blev lurad... -Falska smycken.
Det stämmer.
Det är verkligen hon.
Minns du ingenting?
Nej.
Omöjligt.
Min faster säger att alla som dör blir spöken.
Spöken? Vilka dumheter.
Jag har aldrig sett spöken.
Vad tänker ni göra nu?
Vad då?
Ja...
Vad tycker du?
Förlåt, jag...
Först åker vi hem till din mamma.
-Din mamma... -Nej.
Vad då?
Jag menar...
Mamma har svagt hjärta och...
Inte just nu.
Berätta inget om ni ser henne, okej?
-Det gäller dig med. -Va? Okej.
Måste du bo på hotell? Du kan bo här.
Hämta hennes saker från hotellet.
Går det bra, Hyeon-jeong? Jag skulle uppskatta det.
Det behövs inte.
Ge mig två månader.
Nej, 49 dagar.
Låt mig vara i 49 dagar.
Sedan bestämmer jag hur jag gör med mamma.
-Gör ingenting nu. -Men det är bättre att bo...
Jag gömde mig för att inte oroa er.
Du behöver inte oroa dig, Hyeon-jeong.
Gör som du vill.
Jag är glad att se dig.
Jag är glad.
Så glad.
Jag är glad att du är här.
Tack.
Jag trodde du hade blivit galen.
Otroligt att du är så lugn.
Vem som helst hade blivit tokig.
Vad gör jag nu?
Fråga inte mig. Hur ska jag veta det?
Ingen i hela Korea kan svara på det.
Ingen i hela världen.
Det hela är omöjligt att förstå.
Det är bara...
Och Min-jeong? Hur mycket vet hon?
-Hon såg henne. -Va?
Presenterade du dem?
"Min fru och min döda fru"?
-Är du knäpp? -Var inte dum.
De träffades på förskolan.
Min-jeong sa att hon liknade Yu-ri. Hon har sett bilder.
Ja, hur ska hon tro något annat?
Men borde du inte säga något?
Vad händer då?
Hon kommer att fråga vad jag tänker göra.
Vad ska jag säga?
Jag vill inte tvinga henne
att fatta ett beslut åt mig.
Du har rätt.
Ni skulle båda bli tokiga.
Gör som Yu-ri säger. Avvakta.
Du kan ändå inte göra något.
Yu-ri vill att vi väntar i 49 dagar. Eller hur?
Då gör vi det.
Egentligen är det goda nyheter.
Så varför känns det inte så? Jag har samvetskval.
Tack...
Yu-ri...
De gråter fortfarande.
Yu-ri...
Hur är det?
Ja.
Hyeon-jeong storgrät.
Hon måste vara glad.
Hyeon-jeong saknade mig så mycket. Hon grät varenda dag.
Ja.
Va? Hur visste du det?
Jag såg det på mina sociala media.
Hon skrev ofta att hon saknade mig.
Jag förstår hur hon kände.
Det är en lättnad.
Hon blev i alla fall glad.
Och jag är tacksam.
Mamma är ledsen.
Jag blev så chockad när jag såg dig
att jag inte kunde uttrycka glädje.
Ja?
Nej, allt är bra.
Ja?
Det är bra.
Här.
Hade ni problem med rummen igår?
-Ni ringde flera gånger. -Ja, det ja.
Faktiskt...
Är allt som det ska?
Okej, tack.
Hon svarade. Hon är på rummet.
Okej. Tack.
Kan du kolla igen?
Vi ringde för två timmar sedan.
-Hon har inte gått ut. -Bara en gång till.
Det är inte det att hon går ut...
Hur ska jag förklara?
Jag är rädd att hon försvinner...
Jag menar. Prova igen, tack.
Okej. Jag ringer henne.
Har ni varmvatten?
Mannen som bokade ert rum
bad mig kolla att allt var bra.
Han var orolig att ni skulle försvinna.
Idiot.
Släpp av mig där framme.
Vad?
Jag tror att hon döljer något.
Varför undviker hon sina föräldrar?
Tuppar de av så är det av lycka.
Hon vill ha 49 dagar att tänka igenom allt.
Det är det som är underligt.
Ett par månader förstår jag. Men 49 dagar? Det låter olycksbådande.
Ska hon försvinna igen efter 49 dagar?
-Hördu. -Det är inte ologiskt.
Hon dök upp så plötsligt, så hon kan försvinna lika plötsligt.
Det var inte nödvändigt. Ät det själv istället.
Vad är det?
Det är sjögräs från Jeongdongjin.
Jättegott att göra soppa på.
Jaså? Tack, det ska bli gott.
Okej. Hej då.
Vad fick du?
Vad är det?
Mamma?
Vad är det? Varför gör hon så?
Herregud.
Inte igen...
TRYCK FÖR ATT BÖRJA
INVESTERA I AKTIER
Do-yeon?
Du har inte fyllt i allt.
-Arbetsintervjun för köksassistent? -Ja.
Fru Oh.
Jag går nu.
-Är du klar? -Ja.
-Tack för idag. -Det var så lite.
Jag hjälper er bara en gång i veckan men det är knappt något att städa.
Hos andra är det jättestökigt.
Männen sölar ner
medan fruarna följer efter och städar.
-Herregud. -En del familjer är så.
Ja. Din man är väldigt ovanlig.
Han lägger tillbaka saker på sin rätta plats.
Här är inte mycket att göra.
Men ibland är det tråkigt att aldrig få städa.
-Hej då. -Hej.
Ska du gå? Vill du ha något att äta?
Nej, det är bra.
Det här räcker gott.
Du behöver inte laga mat.
Fotot på Seo-woos mamma...
Fotot? Vad är det med det?
Jag hittar det inte...
Ja...
Jag bara...
Fotot.
Du behöver inte förklara. Jag undrade bara.
Jag var nyfiken och ville titta på det.
Det ska visst snöa ikväll.
Jag har ett paraply.
Vi ses, då.
Hej då, Seo-woo.
Seo-woo, ska vi gå till förskolan?
Ja.
Vad är det här, Seo-woo?
Hej.
RÖDA BÖNOR
Det gör ont. Varför gör du mig illa?
Det gör ont! Sluta! Det svider! Vänta!
Det gör ont! Nej!
Vem är du egentligen? Varför gör du så här?
-Hur kan hon se oss? -Hon måste vara shaman.
Självklart är jag en shaman.
Nu pratar vi allvar.
I fortsättningen får inga spöken vistas på förskolan.
Det är ni gamla nog att förstå, eller hur?
Gå nu medan jag ber snällt.
Du kan inte köra bort spöken!
Jag var här långt innan du dök upp.
Jag stannar! Sköt dig själv!
Lugn, nu.
Jag tror på dialog. Det gäller både spöken eller människor.
Jag undviker helst att lösa problem med våld.
Det här gör väl inte ont? Eller hur?
Det känns väl inte?
Fan också. Hon är en shaman.
-Släpp ner mig. -Vad är det där?
-Släpp ner mig. -Jag hade det bra.
Varför plågar du mig?
Okej. Jag går. Jag lämnar den här platsen.
-Säkert? -Ja.
Ni borde ha gett upp direkt. Nu har vi slösat energi i onödan.
Fan också.
Fan ta dig!
Försvinn. Ge er iväg. Nu!
Hej då! Kom inte tillbaka! Aldrig!
Du är verkligen udda.
Och du stökade till köket igår.
Varför sprider du ut barnens bönor? De använder dem till spel.
Jag behövde låna dem.
Åh, just det. Barnen leker med dem.
Jag går och köper en ny påse.
Förlåt.
Hon verkade glad.
RÖDA BÖNOR
Borde jag ha köpt mer?
Jag lägger några i Seo-woos väska.
Det här räcker.
DOCKOR
Rosa.
Seo-woo älskar dem.
Okej!
Okej.
Va?
Vad hände?
Jag måste värma upp fingrarna.
Varför går det inte?
Vad irriterande.
Kom igen nu.
Okej.
Du.
-Jag? -Ja, du.
Får jag köpa en?
Okej. Vilken då? Den här?
Inte den.
En som en femåring skulle älska.
-Den rosa. -Okej. Den här?
Varför skulle jag sälja den?
Du har många.
Du äger väl inte en dockaffär?
Sälj den. Du behöver inte alla.
Du betalade 1 000 won, och får 3 000. Du tjänar på det.
Vadå 1 000?
Först placerade jag den i rätt position. Det kostade mig 3 000 won.
Sedan tillkommer min lön.
Med min timpenning skulle jag gå back.
Okej. Kan du hjälpa mig med den?
Vart tog han vägen? Han måste äta.
Han var här alldeles nyss.
-Pappa. -Vad då?
Nu måste du klara det.
Jag har bara 1 000 won.
Du kan inte börja med den.
Ta den där. Den är mycket lättare.
Inte en chans. Seo-woo gillar rosa!
Jag är nära att lyckas. Jag måste bara putta den.
Nu kör vi.
-Hallå! -Herregud!
Jösses, ni skrämde mig.
Var inte du för upptagen för att hjälpa oss?
Vad gör du här med min son?
Ursäkta, men vem pratar du med?
Din son?
Han.
Ja. Nu ser jag.
Jag? Vad är det med mig?
Visst är han stilig? Han brås på mig.
Kan du hjälpa oss nu? Han är ju så stilig.
Har han en genetisk sjukdom?
Han är för lång för att vara din son.
Vad pratar du om? Du skrämmer mig.
Bara att du inte liknar dina föräldrar.
Jag har inga föräldrar.
Vad menar du? Mamma står ju här.
Just det. Du.
Kan du bjuda honom på middag?
Han har inte ätit ordentligt på en vecka.
Han lever bara på nudlar, bröd och snabbmat.
Fortsätter han så blir han inte gammal.
Allvarligt? Är det allt du vill?
Du är så konstig. Riktigt rubbad.
Det är en stor sak!
Att pojken får mat är viktigast av allt.
Var snäll nu. Vi är båda föräldrar.
Gör du oss den tjänsten? Jag ber dig.
Hjälp oss, är du snäll.
-För vår skull. -Snälla.
Okej.
-Du. -Vad är det nu?
Jag lagar mat åt dig.
Om jag får den där dockan.
Det är rättvist. Du misslyckades med den andra.
Bara för att du skrämde mig. Det var inte mitt fel.
Varför vill du bjuda på mat?
Förhandlingen har havererat.
-Du lovade. -Du är otrolig.
-Det är bara mat. -Kom igen.
-Gör det för oss. -Du lovade.
-Bara en gång. -Kom igen.
-Du visste att det var... -Tyst.
Lägg av! Skit samma!
Vänta.
Stirra inte på mig.
Du blöder. Det betyder att du är mänsklig.
Du förtjänade det. Varför stal du hans docka?
Fan också.
Hur vågar du stjäla?
Näsblodet är straffet för att du stal.
Ta den här istället.
Eller låt bli.
Varför gillar en vuxen man rosa dockor? Är han pervers?
Nej, det är han inte. Han är en man. Pil-seung är jättemanlig!
Det sa alla.
Sluta prata.
Yu-ri, vi gör det här för din skull.
Hela kolumbariet letar efter dig.
Hon har rätt. Tänk om de får veta?
Då får du ägna 49 dagar åt att hjälpa spöken.
Nej, just det. Nu är det bara 44 kvar.
-Jisses. -Vad ska hon göra?
Ni är en sjukt envis icke-trevlig familj.
-Är det sant, älskling? -Ja. Nej. Jo. Ja.
Om du inte hjälper oss
klamrar vi oss fast vid din dotter.
Ni är helt otroliga!
Våga inte gå nära min dotter!
Det accepterar jag inte!
Va? Vad gör du...
Det här är oacceptabelt! Okej?
Fan också.
Jäklar.
Vad är det som händer?
Du sa att de skulle bli outhärdliga om de fick veta.
Pil-seungs familj vet redan. Spelet är över, din idiot.
Förstår alla vad jag just berättade?
Du menar att Yu-ri
ska prövas som människa i 49 dagar.
Men hon är mer som en shaman,
och kan inte hjälpa oss med våra problem?
Precis. Jag ska vara tydlig.
Be henne inte om olika tjänster.
Hon kan ändå inte hjälpa er.
Det är orättvist!
Varför får hon särbehandling?
Jag vill också prövas.
Lugn.
-Det är inte fröken Mi-dongs idé. -Du...
Gudarna straffar henne för att hon smädade dem.
Hör du! Din idiot!
-Jösses. -Åh, nej.
Kom hit! Nu ska ni få!
Det funkar inte på dig.
Du svär ju hela tiden. Skulle de bry sig om det?
Fan också.
Ja, det bara hände...
Jösses.
Det måste ha varit något särskilt.
Du måste ha varit väldigt bitter
om de ändrade sig.
Eftersom de gav henne en chans
har de säkert en plan.
-Visst? -Ja. Säkert.
Jag har bett dem berätta men de svarar inte.
Har du träffat din mamma?
Nej. Hur så?
Det borde du ha gjort först.
Ingen saknar dig mer än din mor.
Vad då? Är du rädd att hon svimmar av chocken?
Nej.
Jag försvinner när Seo-woo är normal igen.
Hon skulle bara få falska förhoppningar.
Herregud.
Kan du inte ta tillbaka din plats?
Ja.
Knappast.
När en människa blir för hagalen, finns det ingen ände.
Jag är nöjd om Seo-woo blir lycklig och slipper se spöken.
RÖDA BÖNOR
Herregud.
Bra. Du är klar.
Du läste ut den. Vad tyckte du?
-Jättebra. -Jättebra?
Seo-woo, tittar du?
Kan du säga
vilken bokstav "krokodil" börjar med?
Det kan du, Seo-woo.
Du sa det igår.
Seo-woo.
Hon måste träna på uttalet. Men först måste hon prata.
Hon pratar inte alls.
Hon är inte redo för en engelsk förskola.
Särskilt inte någon av de ansedda.
Jaha.
Frun.
Hur ofta pratar ni med er dotter?
Ursäkta?
Vi pratar när det är viktigt.
Hur så?
Det är viktigt att mammor pratar med sina barn.
Fram till sex års ålder lär de sig
framför allt av samtal.
Jag förstår.
Seo-woo.
Är det gott?
Ja.
Berätta hur det smakar.
Det är så, så gott!
Om det är så, så gott, är det världens godaste glass.
Ja. Den är godare än hundra glassar!
Mamma, vet du vad hundra är?
Det är ett stort tal.
Större än tio!
Hundra? Gud, vad söt du är.
Får jag smaka?
Varsågod.
Gott, va?
Jag kunde ha lagat riktig mat.
Vad menar du?
En matbutik är lika bra som en restaurang.
Tteokbokki, fiskkakor, och grisfötter.
Jag har ägg i min ramyeon också. Underbart.
Det sägs att tiden flyger förbi.
Men när man ser tillbaka inser man att inget är som förut.
Det är mycket som är annorlunda.
Klart att saker förändras efter flera år.
Vet du en sak?
Jag är inte alls besviken.
Jag är glad över förändringarna.
Oroa dig inte för mig.
Seo-woos styvmor...
Vill du inte veta vem hon är?
Nej, det vill jag inte.
Varför inte?
Jag skulle vilja veta hur hon är.
Jag vet redan hur hon är.
Gör du?
En bra person.
Hon är bra.
Eller hur?
Ja, okej. Hon är trevlig.
-Nu äter vi. -Okej. Nu äter vi.
Hugg in.
Okej.
Vad är det?
Vart ska du? Varför...
Jag förstår.
Hej.
Ska du handla?
Ja.
Yu-ri.
Yu-ri, är du okej?
Ja då.
Hon har väl slut på sprit.
Ni kan verkligen dricka, fru Oh Min-jeong.
Ni gillar soju. Precis som jag.
Tack. Hej då.
Hej då.
Det finns bara ett bord här.
Jaha. Okej.
De brukar ställa upp fler.
Du dricker själv.
Borde du inte hellre göra det hemma?
Det skvallras mycket här i kvarteret.
Jag trodde inte att det bekom dig. Besvärar det dig?
Nej. Jag bryr mig inte.
Det gör hon visst. Hon spelar tuff.
Mammorna här skvallrar om barnen.
Det är elakt. Ignorera dem.
Det stör mig inte.
Skönt att höra.
Är Seo-woo verkligen så annorlunda?
Jag undrar om hon är olik Ha-jun.
Har du problem med magen? Gör det ont?
Har du ätit något konstigt?
Vad är det? Är hon sjuk?
Hon har ont i magen.
Det blir ingen förskola. Vi åker till sjukhuset istället.
-Du får byta kläder. -Så plötsligt?
Hon mådde bra nyss.
Seo-woo, hur mår du?
Bra.
Har du ont i magen?
-Inte? -Nej.
I så fall klär jag på dig igen.
Hon verkar må bra.
Hon sa att det gjorde ont.
Men det kanske gick över. Det kan vara så med barn.
Okej.
-Ska vi gå? -Ja.
Då går vi.
2019 SOLSKENSKLASSEN FÖRÄLDRADAG
BRIGHT HAEMIL FÖRSKOLA
Det är Yul-hees mamma. Hej!
-Hej. -Hej.
Dina axlar går snart ur led. Sätt ner honom.
Grabben.
Hur fulländar man en klädstil?
Genom att vara cool!
Exakt! Man måste vara cool.
Tränar David Beckham armarna för att spela fotboll?
Nej, han vill bara se cool ut på föräldradagen.
Du snackar så mycket.
Herr Cho. Hej.
-Ja, hej. -Hej.
Varför...
Varför är han...
Vad ska han göra?
-Hej. -Hej.
Hej, Min-jeong.
Varför i hela friden är du...
Vad då?
Han följde med. Alla föräldrar kommer.
Självklart. Jag skojade bara.
Klart han följde med. Det är ju föräldradag.
Hej, Seo-woo. Vad söt du är.
Är du helt galen? Vad gör du här?
Var tänker du göra?
Kom nu. Vi måste gå.
Vi är sena.
Vi går in.
Vad gör han om de springer på varandra?
Vad menar du?
Jag hoppas att hon får veta allt.
Kom nu.
Vi har bråttom. Vad sysslar du med?
-Ska du inte ta ut skålen? -Jovisst.
Strunt samma. Vad är oddsen att springa på henne?
Jag stannar i köket.
-Jösses. -Bär ut den till lekrummet,
medan jag skär upp frukten.
Va? Jag...
Jag skär upp den.
Du är ny. Det går inte för sig.
Bär in skålen nu.
Nej, vänta. Jag...
Ursäkta mig.
Ja?
Jag undrar bara om ni ofta använder röda bönor?
Ja, på sätt och vis.
Ursäkta.
Jag heter Elsa. Är du inte avundsjuk?
Jo.
Mi-so, nu är det din tur.
Vem bor mellan A och C?
-O. -Nej, det var fel.
-B. -Det är B.
-B. -B! Det stämmer!
-B. -Okej!
Hon fick hjälp av sin mamma.
Ha-jun, vill du prova nu?
-Du klarar det! -Okej.
Vilken bokstav saknas mellan B och D?
-C -Det är C.
Ha-jun. Hej, Ha-jun.
-Titta på mig. C. -C.
Du.
C. Ha-jun.
Ha-jun. Det är C.
En lökring.
Rätt. En lökring.
En lökring.
Var är Yu-ri?
Vet inte. Jag har inte sett henne. Hon är nog i köket.
Vad är det med dig? Jag bad dig komma på en ursäkt för att hålla dig borta.
Tror du att jag vill vara här? Tror du det?
Jag sa att Seo-woo var sjuk. Jag försökte!
Men det misslyckades.
Yu-ri verkar hålla sig undan.
Det ordnar sig, ska du se.
Vad gör ni?
-Släpp det. -Okej.
-Vi går när det är klart. -Kom.
-Ja. -Kom nu.
Vad har du på dig?
Släpp det. Släpp det bara.
-Får jag känna. -Okej!
Pappa, titta!
Seo-woo.
Kom inte hit. Det är mer bönor på den sidan.
Mi-so kan inte leka som du stökar till.
Seo-woo, kom hit.
-Vi leker med de här. -Okej.
Seo-woo.
Var inte så oförskämd.
Du måste vara försiktig.
Hördu!
Herregud.
Vad gör du?
Ville du inte ha fler bönor?
Det är så man leker.
-Allihop. -Okej!
-Ja! -Mer röda bönor!
-Kom igen! -Okej!
Jäklar.
Mi-sos mamma är verkligen irriterande.
Hon gör mig så arg.
Du skulle bara lämna det. Varför dröjde du så?
Nu är det dags för grillspett. Tre stycken per familj.
Jordgubbar.
Nu blir Seo-woo jätteglad. Hon älskar jordgubbar.
Gud vad gott.
Jag letade över hela Seoul.
Till slut fick jag åka till en annan stad
för att hitta jordgubbar.
-Är det gott? -Ja.
Jordgubbar är det enda jag vill äta.
Barnet kommer älska jordgubbar.
Vad säger du?
Det är inte bra.
Jag får sluta som läkare och bli jordgubbsodlare.
Nej.
Då får vi bara fortsätta köpa dem.
Ja, ge jordgubben till Seo-woo.
Inte den. Jordgubben.
Seo-woo älskar ju jordgubbar.
Vet du inte vad hon gillar?
Seo-woo, visst tycker du om jordgubbar?
Okej, Solskensklassen!
-Ja, fröken! -Ja, fröken!
Nu ska ni få frukt.
-Ja! -Ni kan göra fruktspett
med mamma och pappa.
-Ja, fröken! -Ja, fröken!
Så där.
Okej. Ja. Nej.
-Varsågod. -Tack.
Titta på mitt.
Du behöver inte ge henne jordgubbar.
Jag förstår.
Men de är väldigt söta och goda.
Nej, tack. Hon ska inte ha.
Hon kommer säkert att älska dem.
Fröken Jeon. Ge inte Seo-woo jordgubbar.
Hon tål dem inte. Hon är allergisk.
Är hon allergisk?
Förlåt. Det visste jag inte.
Förlåt.
-Aj! -Herregud, Seo-woo.
Seo-woo!
Hur gick det? Det måste ha gjort ont.
Är du oskadd, Seo-woo?
Gick det bra?
MISAENG
Hur mår du?
Du kunde inte veta att hon är allergisk.
Jag har fött och uppfostrat Ha-jun,
utan att veta om han är allergisk.
Tror du att hon vet?
-Vad då? -Att jag är Cha Yu-ri.
Vid det här laget vet hon nog.
Vad gör jag nu?
Det var redan riskfyllt.
Varför skulle jag lägga mig i?
Är du mer orolig för det?
Herregud, Yu-ri.
Så klart! Hon får inte veta något.
Varför inte? Det måste ske någon gång.
Eller ska du fortsätta som mattant?
Vill du inte ta hand om Seo-woo?
Nej.
Varför inte?
Ja, du vet...
Du får inte säga det till någon.
-Men... -Men?
Jag är faktiskt...
Jag är...
Ett...
Det här är vårt nya tillskott på gynekologin, Oh Min-jeong.
Det här är min första dag.
Trevligt att träffas.
-Trevligt att träffas. -Trevligt, Min-jeong.
Vi behöver en gynekolog i operationsrum 6.
En gravid kvinna behöver hjälp.
Mamman kom in efter en bilolycka men barnet andas.
Ta henne till neonatalavdelningen.
Okej.
Slumpen fick större och större konsekvenser
utan min vetskap.
-Slog du mig? -Jag?
Titta på ditt ansikte.
Vad hände igår?
Det är inte rimligt att bara Yu-ri blev människa!
Jag kan inte ta tillbaka min plats.
Sluta!
Vill du inte uppfostra henne själv?
Du distanserar dig från Gang-hwa på grund av Min-jeong.
De kanske inte är lyckliga.
De liknar varandra för mycket, från topp till tå.
Ska du skilja dig?
Du kan vara Seo-woos mamma.
Undertexter: David Norden