EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Dette stoppet er Dongsung universitet.
Du kan gå av på høyre side.
Dette stoppet er Dongsung universitet.
Dongsung universitet.
Du kan gå av på høyre side.
Bagen din...
Vent! Unnskyld meg!
Hei, hva gjør dere her?
-Min-jeong. -Hei.
Hvem sin er det?
Jeg plukket den opp på undergrunnen.
Skulle jeg ha levert den inn?
Hei, Cho Gang-hwa.
-Hallo, professor! -Er det alt du har å si?
Har du ikke noe til meg?
Hva skal jeg gi deg?
Kuler av kjærlighet! Pang!
-Din lille slamp. Du er ikke til å tro. -Beklager.
Vil du stryke dette semesteret?
Du har ikke levert inn rapporten.
Å, rapporten min. Den har jeg selvfølgelig med meg.
Bagen min!
Herlighet. Du er en legestudent.
Skal du ikke være smart?
Mistet du hjernen etter opptaksprøven?
Nei, jeg er sikker på at jeg tok med bagen i dag.
Merkelig. Hvor er den?
Bagen min...
I noen øyeblikk
vokser en liten tilfeldighet som du opplever
til en stor ting kalt skjebnen.
Skal du virkelig fortelle ham at du liker ham?
Han er kjent som skolens idiot.
Han hadde på seg to ulike sko sist gang.
Det er sjarmen hans.
Du vet, ekte geni er egentlig idioter.
Du er latterlig. Han virker som en ekte idiot.
Han er ikke et geni.
Selv denne idioten har en kjæreste. Hvorfor har ikke vi kjærester?
Det er det jeg mener. Er du lykkelig?
Sa du at hun het Cha Yu-ri? Er hun pen?
Slipp meg.
Ikke vær så gammeldags. Du burde ikke dømme kvinner på utseendet.
Utseende er ikke viktig. Det er hjertet som teller.
-Men hun er veldig pen. -Den gangen tenkte jeg
at en sånn skjebne kunne endre seg igjen
til å være en liten tilfeldighet.
-Denne drittsekken... -Herlighet!
CHA YU-RI, CHO GANG-HWA
EPISODE 5: HVERT ØYEBLIKK HVOR TILFELDIGHET BLIR SKJEBNE
Jøss, 3 000 won for to reddiker...
Det er skummelt å kjøpe seg mat å spise.
Yu-ri...
SØSTERS GRILLET ÅL
Hvem etterlater...
NYTT VARSEL
CHA YU-RI LIKTE POSTEN DIN
Hør her. Ikke bli skremt.
Yu-ri...
...lever igjen.
Jeg må ringe Hyeon-jeong.
Geun-sang, ro deg ned.
Spøkelser finnes ikke.
Geun-sang.
Spøkelser finnes ikke.
Absolutt ikke.
Men de gjør det! Hun er der!
Der er et spøkelse!
Hyeon-jeong.
Vet du hva jeg nettopp så?
Yu-ri.
Det var Yu-ri.
Yu-ri!
Det er Yu-ri!
Yu-ri! Bak deg, Hyeon-jeong!
Bak deg...
Nei, ikke vink til meg.
Hyeon-jeong, hun vinker...
Hvorfor vinker hun til meg?
Jeg er veldig lei for det!
Jeg beklager!
Jeg savnet deg.
Hyeon-jeong...
PERSONER SOM BLIR LEVENDE IGJEN
Døde...
MIN VENN BLE LEVENDE IGJEN!
Sånne tilfeller eksisterer!
Trykte du på dette, din idiot?
Trodde du på det?
Pokker! Din lille drittsekk.
Jeg burde rapportere sånne drittsekker.
Er dette ekte?
Er alt det latterlige du sa sant?
Hva?
Hvordan fant han det ut?
Doktor Jang ba deg vente! Hvor skal du?
-Si at jeg ikke kunne vente. -Hva?
Si til ham at jeg ventet desperat på ham.
Knokedunk? Glem det.
Hva går av ham for tiden?
Han forstår ikke alvoret av dette.
Nemlig. Han gjør som han vil etter han har blitt straffet.
Når jeg ser ham, syns jeg synd på doktor Jang.
Han kommer. Hva skal vi si?
-På toalettet? -Vel...
Han dro.
Dro han?
Å nei! Doktor Jang!
-Jøss! -Doktor Jang!
Det gjør vondt.
Er dette...
Er dette mulig?
-Bryllupsreisen? -Okinawa.
-Du ble lurt... -Armbånd av germanium.
Det stemmer. Hun har rett.
Det er virkelig henne.
Husker du virkelig ikke noe?
Nei.
Det er ikke mulig.
Tanten min sa at folk blir spøkelser når de dør.
Spøkelser? Ikke vær latterlig.
Jeg har aldri sett spøkelser.
Hva skal vi gjøre nå?
Hva?
Vel...
Hva syns du vi skal gjøre?
Beklager, jeg...
Moren din. La oss dra hjem til moren din først.
-Moren din... -Nei, jeg kan ikke.
Hva?
Jeg mener...
Mamma har et svakt hjerte, og...
Ikke akkurat nå i hvert fall.
Ikke fortell henne om dette om dere møter henne, ok?
-Du òg, ok? -Hva? Greit.
Sov hos oss. Hvorfor bo på et hotell?
Sjekk henne ut og hent tingene hennes.
Kan du gjøre det, Hyeon-jeong? Det hadde vært fint.
Ikke gjør det, folkens.
Bare i to måneder.
Nei, bare 49 dager.
Bare la meg være i 49 dager.
Jeg skal bestemme om jeg skal gå til mamma etter det.
-Så ikke gjør noe nå. -Men det er bedre å bli...
Jeg gjemte meg fordi dere ville bekymre dere.
Du trenger ikke bekymre deg, Hyeon-jeong.
Gjør som du vil.
Jeg er glad du er her.
Jeg er glad.
Jeg er så glad.
Jeg er så glad du er her, Yu-ri.
Takk.
Jeg trodde du hadde blitt gal de siste dagene.
Utrolig at du er så rolig.
Sprøtt å ikke bli gal av denne situasjonen.
Hva skal jeg gjøre nå?
Ikke spør meg. Jeg vet det heller ikke.
Ingen i Korea hadde visst det.
Ingen i verden hadde visst.
Man kan ikke forestille seg en sånn situasjon.
Dette er bare...
Hei, hva med Min-jeong? Vet hun om dette?
-Hun så henne. -Hva?
Introduserte du dem?
"Kona mi, dette er min døde kone."
-Herregud. Er du gal? -Ikke vær latterlig.
De møtte på hverandre i barnehagen.
Min-jeong syns hun lignet på Yu-ri. Hun har bare sett bilder.
Nemlig. Hun hadde ikke trodd deg om du sa det heller.
Vent. Syns du ikke at du burde si det til henne?
Hva om jeg sier det?
Hva skal jeg si om hun spør hva jeg vil gjøre med saken?
Hva skal jeg si til henne?
Det hadde bare
overveldet henne med å ta avgjørelsen jeg må ta.
Du har vel rett.
Begge to trenger ikke å bli sprø når det kan stoppe med én.
Uansett, bare lytt til Yu-ri og ikke gjør noe inntil videre.
Du kan ærlig talt ikke gjøre noe.
Og Yu-ri ba oss vente i 49 dager, gjorde hun ikke?
La oss bare se det an inntil videre.
Dette burde være gode nyheter,
men hvorfor føler jeg at noe er galt? Jeg har skyldfølelse.
Takk...
Yu-ri...
De gråter ennå.
Yu-ri...
Føler du deg ok?
Ja.
Hyeon-jeong gråt veldig mye.
Hun er nok veldig glad.
Hyeon-jeong savnet med veldig. Hun gråt hver dag.
Det gjorde hun.
Hva? Hvordan visste du det?
Jeg så det på sosiale medier.
Hun skrev mange innlegg på siden min, hun sa hun savnet meg.
Kan tenke meg det var sånn.
Det er en lettelse.
Hun er i det minste glad.
Jeg er takknemlig.
Mamma er lei for det.
Jeg bare kollapset i sjokk,
så jeg viste ikke glede da jeg så deg.
Ja?
Nei, alt er bra.
Ja?
Ja, den fungerer.
Her.
Var det problemer med de andre rommene i går?
-Du ringte rommet mitt hele tiden. -Å, det?
Faktisk...
Har du noen problemer med rommet ditt?
Greit, takk.
Hun svarte. Hun er på rommet sitt.
Greit. Takk.
Kan du sjekke én gang til?
Du sjekket for to timer siden.
-Vi har ikke sett henne dra. -Bare én gang til.
Det handler ikke om at hun forlater rommet, det er...
Hvordan forklare det?
Jeg frykter hun kan forsvinne...
Jeg... Bare én gang til.
Greit. Jeg skal ringe henne.
Kommer det ut varmt vann?
Det var faktisk mannen som sjekket inn
som ba meg sjekke.
Han sa han fryktet du kunne forsvinne.
Din idiot.
Bare slipp meg av der borte.
Hva?
Jeg tror hun skjuler noe.
Hvorfor drar hun ikke til foreldrene?
De kan besvime, men av lykke.
Hun ba oss gi henne 49 dager for å vurdere ting.
Hyeon-jeong, det er det rareste.
Det er enten én eller to måneder. Hvorfor 49 dager? Det er illevarslende.
Vil hun forsvinne igjen etter 49 dager?
-Hei. -Men det gir mening.
Hun dukket plutselig opp. Hva om hun forsvinner plutselig òg?
Herlighet, det var ikke nødvendig. Du burde spise dem selv.
Hva er det?
Det er fra Jeongdongjin.
Det er viltvoksende sjøgress, så det er godt i sjøgress-suppe.
Sier du det? Takk, jeg skal nyte det.
Greit, ha det.
Hva ga hun til deg?
Hva er det?
Mamma?
Hvorfor oppfører hun seg sånn?
Herlighet.
Ikke nå igjen...
TRYKK FOR Å STARTE
AKSJESPARING
Do-yeon?
Du har ikke fylt det helt ut.
-Intervjuet for kjøkkenhjelpen? -Ja.
Ms. Oh.
Da drar jeg.
-Skal du dra? -Ja.
-Takk for arbeidet. -Bare hyggelig.
Der er ikke noe å vaske, selv om jeg bare kommer én gang i uken.
Andre hus er veldig rotete.
Ektemannen roter,
og kona følger etter ham og rydder opp i rotet hans.
-Herlighet. -Jeg antar at andre familier er sånn.
Det stemmer. Der er ikke mange ektemenn som din.
Han legger ting på plass uten at du må mase.
Det er ikke mye gjøre.
Men noen ganger blir man trist om der ikke er noe å rydde.
-Ha det. -Ha det.
Skal du dra? Vil du ha noe å spise?
Nei, det er greit.
Dette er nok for meg.
Du trenger ikke å styre med mat.
Bildet av moren til Seo-woo...
Bildet? Hva med det?
Det forsvant, så jeg var nysgjerrig.
Vel...
Jeg bare...
Bildet...
Du trenger ikke å forklare. Jeg nevnte det bare.
Jeg var nysgjerrig, så jeg ville se litt på det.
De har sagt det vil snø i kveld.
Å, jeg har en paraply.
Ha det.
Ha det, Seo-woo.
Seo-woo, skal vi gå til barnehagen?
Ok.
Hva er alt dette, Seo-woo?
Hallo.
RØDE BØNNER
Det gjør vondt. Hvorfor gjør du meg vondt?
Det gjør vondt! Vent! Det svir. Vent litt!
Det gjør veldig vondt! Nei!
Hvem i all verden er du? Hvorfor gjør du dette mot oss?
-Hvordan kan hun se oss? -Hun er nok en sjaman.
Jeg kan se dere fordi jeg er en sjaman.
La oss komme til saken.
Fra i dag av har ingen spøkelser lov til å gå inn i barnehagen.
Dere er gamle nok til å forstå hva jeg sier, ikke sant?
Dra når jeg spør pent.
Du kan ikke kaste ut spøkelser!
Dette var mitt sted lenge før du kom.
Jeg drar ikke! Gjør som du vil!
Hei.
Jeg tror på kommunikasjon med både personer og spøkelser.
Jeg bruker ikke vold for å løse problemer.
Og disse gjør ikke vondt. Det gjør de ikke, ikke sant?
De gjør overhodet ikke vondt. Stemmer ikke det?
Pokker. Hun er en sjaman.
-Slipp meg løs. -Herlighet, hva er dette?
-Slipp meg. -Jeg hadde det fint.
Hvorfor plager du meg?
Greit, jeg skal dra herfra.
-Virkelig? -Ja.
Du skulle ha adlydt fra starten av. Nå har vi kastet bort energi.
Pokker.
Pokker ta deg!
Dra langt bort herfra. Gå!
Ha det! Kom aldri tilbake hit!
Herlighet, du er ganske rar.
Du rotet mye på kjøkkenet i går.
Hvorfor kaster du rundt de røde bønnene som barna leker med?
Jeg skulle bare bruke det litt.
Ja. Barna skulle føle disse og leke med dem. Ikke sant?
Jeg skal gå og kjøpe en pose til nå.
Beklager.
Hun er i godt humør.
RØDE BØNNER
Skulle jeg ha kjøpt mer?
Jeg burde legge det i ranselen til Seo-woo.
Dette er nok.
DUKKER
Rosa.
Seo-woo elsker disse.
Ok!
Ok.
Hva?
Hva var det?
Jeg har ikke varmet opp fingrene mine ennå.
Hvorfor kan ikke jeg få en?
Så irriterende.
Kom igjen.
Ok.
Hei.
-Jeg? -Ja, du.
Kan du selge en av dem?
Ok. Hvilken? Denne?
Nei, den.
Noe en fem år gammel jente vil elske øyeblikkelig.
-Den rosa. -Jeg skjønner. Denne?
Nei. Hvorfor skal jeg selge den?
Du har mange.
Du driver vel ikke en dukkeforretning?
Du trenger dem ikke. Selg den til meg.
Den kostet deg 1 000 won, jeg gir deg 3 000. Det er bra.
Hva? Tusen won?
Jeg måtte stable dem og støtte dem. Det kostet meg 3 000 won.
I tillegg til timelønn.
Timelønnen min er høy, så jeg taper faktisk penger.
Greit. Ok. Kan du hjelpe meg få den?
Hvor er han? Han har ikke spist.
Jeg så ham for litt siden.
-Pappa. -Hva?
Du må fange den nå.
Jeg har bare 1 000 won.
Se. Du kan ikke gå etter den fra starten av.
Den. Du har større sjanse til å vinne den.
Absolutt ikke. Seo-woo liker rosa!
Jeg får den snart uansett. Jeg må bare presse på.
Nå setter jeg i gang.
-Hei! -Herlighet!
Herlighet, dere skremte meg!
Du sa du var for opptatt til å hjelpe oss.
Hva gjør du her med sønnen min?
Unnskyld meg. Hva er galt med deg? Hvem snakker du med?
Sønnen din?
Han?
Stemmer. Det er ham.
Meg? Hva med meg? Hva er dette?
Er ikke sønnen min kjekk? Han tar etter meg.
Han er høy og kjekk. Kan du gjøre oss en tjeneste?
Herlighet. Gikk noe galt med DNA-et hans?
Hvordan kan noen som deg være far til en høy fyr som ham?
Hva snakker du om? Du skremmer meg.
Jeg sier bare at du ligner foreldrene dine.
Jeg har ikke foreldre.
Min sønn. Hva mener du med at du ikke har foreldre? Moren din er rett her.
Det stemmer. Hei.
Kan du lage et måltid til sønnen min?
Det er over en uke siden han hadde et ordentlig måltid.
Han spiser bare nudler, brød og hurtigmat.
Fortsetter han sånn, kan han dø ung.
Seriøst? Er det bare det du ønsket?
Du er så rar. Veldig rar.
Den tjenesten er stor!
Det aller viktigste er å sørge for at gutten min har mat.
Kom igjen, vi er begge foreldre.
Kan du gjøre denne tjenesten for oss? Jeg trygler deg.
Vær så snill. Gjør det.
-Vær så snill. Gjør det. -Vær så snill.
Ok.
-Hei. -Hva er det nå?
Jeg lager mat til deg.
Gi meg dukken som betaling.
Du burde gjøre det. Du vant ikke den andre.
Du kan ikke klandre meg for det. Det var fordi du skremte meg.
Hvorfor vil du gi meg mat?
Forhandlingene gikk dårlig.
-Kom an, du lovet! -Du er ikke til tro.
-Det er bare ett måltid. -Kom igjen.
-Gjør det for oss. -Du sa ja.
-Bare én gang. -Bare gjør det.
-Du visste dette var... -Vær stille.
Glem det! Samme det! Jeg trenger ikke dette.
Hei, vent litt.
Slutt å se på meg.
Du blør. Det betyr at du er menneske.
Det fortjente du. Hvorfor stjal du dukken hans?
Pokker.
Hvordan våger du å stjele fra meg?
Neseblodet ditt er straffen for å stjele fra meg.
Ta denne i stedet.
Eller la være.
Han er en voksen. Hvorfor har han dukker? Er han pervo?
Nei, det er han ikke. Pil-seung er en mann. Han er mandig!
Alle sammen så det.
Slutt å snakke.
Yu-ri, vi gjør dette for din skyld.
De på urnelunden leter vilt etter deg.
Hun har rett. Hva om de finner ut om deg?
De 49 dagene dine vil gå forbi mens du gjør tjenester for spøkelsene.
Nei, vent nå litt. Du har bare 44 dager igjen.
-Herlighet. -Hva skal hun gjøre?
For en fin familie dere er. Herlighet, dere er så stae.
-Er ikke det sant, vennen? -Det stemmer. Nei. Nemlig. Ja.
Hjelper du oss ikke,
klistrer vi oss til datteren din.
Hva? Dere er ikke til å tro!
Ikke våg å gå nært datteren min!
Det tillater jeg ikke!
Hva? Hva er du...
Jeg lar deg ikke slippe unna med dette! Ok?
Pokker.
Å, pokker.
Hva i all verden foregår?
Du ba meg om å ikke bli tatt. De vil gjøre livet vanskelig.
Da Pil-seungs familie fant ut om deg, var det over, din tåpe.
Alle har uansett forstått det jeg nettopp forklarte, ikke sant?
Så du sier
at Yu-ri vil bli dømt for 49 dager som menneske?
Men siden hun er litt som en sjaman,
kan hun ikke hjelpe oss eller involvere seg?
Det stemmer. Med andre ord,
ikke be henne gjøre tjenester for dere.
Hun kan ikke hjelpe dere.
Dette er ikke rettferdig!
Hvorfor får hun spesialbehandling?
Jeg vil bli dømt her og gå opp.
Slapp av.
-Ms. Mi-dong står ikke bak dette. -Du...
Hun blir straffet av gudene fordi hun snakket stygt til dem.
Du! Din dumme drittsekk!
-Herlighet. -Å nei.
Kom hit! Vi burde slåss mot hverandre!
Det vil ikke fungere med deg.
Du banner for annethvert ord. Tror du de bryr seg?
Pokker.
Det skjedde nylig...
Herlighet.
Noe må ha hendt med deg.
Du må ha uttrykt forferdelig avsky
for at de tillot dette å skje.
Siden de ga henne en sjanse til,
er jeg sikker på at de har en plan for henne.
-Ikke sant? -Ja. Det er jeg sikker på.
Jeg ber om å finne ut hva det er, men de gir meg ikke noe svar.
Har du sett moren din?
Nei. Hvorfor skal jeg gjøre det?
Hvorfor ikke? Hun er den første du burde besøke.
Ingen savner deg mer enn moren din.
Hvorfor? Frykter du hun vil besvime av sjokk?
Nei.
Jeg forsvinner når jeg har gjort Seo-woo normal igjen.
Hva er poenget? Jeg vil bare gi henne falskt håp.
Herlighet.
Kan du ikke bare ta plassen din?
Ja.
Glem det.
Når et menneske eller spøkelse blir grådig, tar det aldri slutt.
Jeg er fornøyd så lenge Seo-woo ikke ser spøkelser og lever lykkelig.
RØDE BØNNER
Herlighet.
Veldig bra. Du klarte det.
Du leste alt. Hvordan var den?
-Veldig bra. -Veldig bra?
Seo-woo, kan du se på dette?
Jeg er veldig nysgjerrig.
Hvilken bokstav begynner ordet "krokodille" med?
Seo-woo, du vet svaret.
Du sa hva det var i går, gjorde du ikke?
Seo-woo.
Hun må jobbe med lydmetode, men hun vil ikke snakke før det.
Hun vil overhodet ikke snakke.
Hun kan ikke gå på en engelsk barnehage,
i hvert fall ikke en prestisjetung en.
Jeg skjønner.
Frue.
Hvor ofte snakker du med datteren din?
Unnskyld?
Jeg snakker med henne når jeg må.
Hvorfor spør du?
Det er viktig for barn å snakke med mødrene sine
før de fyller seks år, i stedet for å memorere ting.
For å la dem snakke så mye som mulig.
Jeg skjønner.
Seo-woo.
Er det godt?
Ja.
Min sønn. Si hvor godt det er.
Det smaker kjempegodt!
Er det kjempegodt, betyr det at isen er den beste!
Selvfølgelig. Den er bedre enn 100 iskremer.
Mamma, vet du hva 100 er?
Det er et veldig stort tall.
Det er større enn ti!
Hundre? Herlighet, så skjønn du er.
La meg smake òg.
Ta-da.
Er det ikke flott?
Jeg kan lage mat. Ikke denne søppelmaten.
Hva mener du?
En dagligvarehandel er god som en restaurant.
Tteokbokki, fiskekake og syltelabb.
Jeg kan ha egg i ramyeon òg.
Vi sier alltid at tiden flyr.
Men når jeg ser tilbake, har alt endret seg.
Mye har endret seg, ikke sant?
Ting må endre seg. Det har gått nesten fem år.
Vet du hva?
Jeg er overhodet ikke skuffet.
Jeg er glad for endringene.
Så ikke bekymre deg for meg.
Seo-woos stemor...
Vil du ikke vite hvem hun er?
Nei, det vil jeg ikke.
Hvorfor ikke?
Jeg mener, jeg hadde ønsket å vite hva slags person hun er.
Jeg vet hva slags person hun er.
Gjør du?
En god person.
Hun er en god person.
Ikke sant?
Ja, det stemmer. Hun er en god person.
-La oss spise. -Greit. La oss spise.
Hiv innpå.
Greit.
Hva er det?
Hvor skal du? Hva? Hvorfor...
Jeg skjønner. Vel...
Hallo.
Du må vel kjøpe noe.
Ja.
Yu-ri.
Yu-ri, er du ok?
Jeg er ok.
Hun gikk nok tom for alkohol.
Det stemmer, Ms. Oh Min-jeong. Du kan å drikke.
Du liker soju. Du tilhører min klubb.
Takk. Ha det.
Ha det.
Det er bare ett bord her.
Skjønner. Nemlig.
De pleier å sette opp mer enn ett bord.
Du har ikke en kompis å drikke med.
Drikker ikke folk hjemme når de drikker alene?
Folket i dette nabolaget sladrer så mye.
Jeg skjønner. Jeg trodde det ikke plaget deg. Plager det deg?
Nei, det gjør det ikke. Det plager meg ikke.
Så klart plager det henne. Hun vil være tøff.
Mødrene i nabolaget sladrer om barn.
Det er veldig stygt det de gjør. Bare ignorer dem.
Nei. Det plager meg overhodet ikke.
Det er godt å høre.
Er Seo-woo så rar?
Jeg lurte på om hun er så ulik Ha-jun.
Hva er galt med magen din? Gjør den vondt?
Hvor? Har du spist noe dårlig?
Hva er det? Er hun syk?
Hun har vondt i magen.
Glem barnehagen. La oss gå til sykehuset.
-La oss bytte klær. -Så brått?
Hun var frisk nå nettopp.
Seo-woo, er du ok?
Ja.
Du sa du har vondt i magen.
-Har du det? -Nei.
Da knepper jeg jakken igjen.
Hun virker frisk.
Nemlig. Hun sa hun hadde vondt.
Hun ble nok bra igjen fort fordi hun er så ung.
Ok.
-Skal vi? -Ja.
Ok, la oss gå.
2019 SOLSKINNSKLASSEN FORELDREPROGRAM
LYSE HAEMIL BARNEHAGE
Der er moren til Yul-hee. Hei!
-Hallo. -Hallo.
Skuldrene dine vil komme ut av ledd. Sett ham ned.
Sønn?
Hva fullfører mote?
Kulhet!
Kulhet! Ja, du må se kul ut.
Tror du David Beckham trente armene for fotball?
Han gjorde det for å se kul ut under foreldreprogrammet.
Du er stor i munnen.
Mr. Cho, hallo.
-Ja, hallo. -Hallo.
Hvorfor...
Hvorfor er han...
Hva skal han gjøre?
-Hallo. -Hallo.
Hei, Min-jeong.
Hvorfor er du... Hallo.
Hva?
Han burde komme. Alle skal være med.
Selvfølgelig. Jeg spøkte bare.
Så klart burde han være her. Det er foreldreprogram.
Seo-woo, du er så skjønn.
Er du gal? Er du sprø? Hvorfor er du her?
Hva skal du gjøre?
La oss gå. Vi burde gå.
Vi er sene.
La oss gå inn.
De vil møte på henne. Hva er planen hans?
Hvilken plan?
Jeg håper hun finner ut av alt.
La oss gå.
Herlighet. Vi har dårlig tid. Hva er det du gjør?
-Skal du ikke ta ut dette? -Det stemmer, ja.
Samme det. Hva er sjansen for å møte på henne?
Jeg må bare bli på kjøkkenet.
-Herlighet. -Ta dette til sanserommet.
Jeg må gjøre klar frukten.
Hva? Jeg kan...
Jeg kan kutte frukten.
Det er første gang du gjør dette. Du kan ikke gjøre det.
Bare ta dette til rommet.
Nei, vent, jeg...
Unnskyld meg.
Ja?
Du bruker det nok ofte. De røde bønnene.
Ja, på en måte.
Unnskyld meg.
Jeg er Elsa. Er du ikke sjalu?
Det er jeg.
Mis-so, vil du være nestemann?
Hva tror du bor mellom A og C?
-O. -Nei, det gjør den ikke.
-B. -Det er B.
-B! -B! Du har rett!
-B! -Flott!
Moren hennes sa det til henne.
Ha-jun, vil du være nestemann?
-Du klarer det! -Ok.
Hvilken bokstav trenger vi mellom B og D for å gjøre den ferdig?
-C. -Det er C.
Hei, Ha-jun.
-Se på meg. C. -C.
Hei, kompis.
C. Ha-jun.
Ha-jun. Det er C.
Løkring.
Du har rett. Det er en løkring.
Løkring.
Hei, hvor er Yu-ri?
Aner ikke. Jeg ser henne ikke. Jeg tror hun er på kjøkkenet.
Hva feiler deg? Jeg sa du måtte unnskylde deg og holde deg unna.
Tror du at jeg ville komme? Tror du jeg vil være her?
Jeg foreslo å gå ut og prøve å si at Seo-woo var syk. Jeg prøvde!
Jeg hadde ikke vært her om det gikk.
Det virker uansett som Yu-ri gjemmer seg òg.
Det vil nok gå over. Samme det.
Hva gjør du?
-La det gå. -Ok.
-Vi går når dette er over. -Vi går.
-Ja. -Det burde vi. La oss gå.
Hva er det du har på deg?
Bare la det gå.
-La oss kjenne på dem. -Greit!
Pappa, se på dette!
Seo-woo.
Ikke kom på denne siden. Der er flere røde bønner på den siden.
Mi-so kan ikke leke om du roter til disse.
Seo-woo, kom hit.
-La oss leke med disse. -Ok.
Seo-woo.
Du kan ikke være så uhøflig.
Vær mer forsiktig med disse.
Hei!
Herlighet.
Hva er det du gjør?
Virket som du trengte røde bønner.
Sånn leker man sensorleker.
-Alle sammen! -Greit!
-Ja! -Flere røde bønner!
-La oss gjøre det! -Greit!
Pokker.
Mi-sos mor går meg på nervene.
Herlighet, jeg er så sint.
Jeg trodde du ville komme tilbake med en gang. Hvorfor tok det deg så lenge?
De skal leke med grillspyd. Tre grillspyd per familie.
Jordbær.
Seo-woo elsker jordbær. Hun vil bli kjempeglad.
Det er så godt.
Vet du hva? Jeg gikk til hvert hjørne i Seoul,
så måtte jeg dra til byen like nedenfor Seoul
for å få tak i jordbærene.
-Er de ikke gode? -Det er de.
Jeg har bare lyst på jordbær og ingenting annet.
Barnet blir en jordbær-fanatiker.
Hva? En jordbær-fanatiker?
Det er ikke bra.
Jeg vil slutte som lege for å jobbe på en jordbærgård.
Nei.
Ok. Vi får bare fortsette med å kjøpe jordbær.
Ja, sånn. Gi Seo-woo jordbæret.
Hei, ikke den. Gi Seo-woo jordbæret.
Herlighet, hun liker jordbær.
Hun aner ikke hva barnet liker.
Seo-woo, du liker jordbær, gjør du ikke?
Greit, solskinnsklasse!
-Ja, lærer! -Ja, lærer!
Greit, vi skal gi dere frukt.
-Ja! -Dere kan lage spyd med frukt
sammen med mamma og pappa.
-Ja, lærer. -Ja, lærer.
Greit.
Ok. Ja. Nei.
-Kos dere. -Takk.
Se på min.
Du trenger ikke å gi henne jordbær. Det er greit.
Jeg skjønner.
Men disse er veldig gode. De er ikke for sure.
Du trenger ikke å gi henne dem.
Men hun vil elske det.
Ms. Jeon, Seo-woo kan ikke spise jordbær.
Hun er allergisk mot jordbær. Hun kan ikke spise dem.
Er hun allergisk?
Herlighet, jeg er så lei for det. Det visste jeg ikke.
Jeg beklager.
-Au! -Herlighet, Seo-woo.
Seo-woo!
Går det bra? Herlighet, det må ha gjort veldig vondt.
Går det bra, Seo-woo? Det må ha gjort vondt.
Går det bra?
MISAENG
Er du ok?
Du kunne ikke ha visst hva hun er allergisk mot.
Det kan skje. Jeg fødte Ha-jun og oppdro ham,
men jeg vet ikke alt han er allergisk mot.
Tror du at hun vet det?
-Hva? -At jeg er Cha Yu-ri.
Jeg er sikker på at hun vet det nå.
Hva skal jeg gjøre?
Ting var allerede risikabelt nok.
Hvorfor blandet jeg meg plutselig?
Er du mer bekymret for det?
Herlighet, Yu-ri.
Så klart! Jeg kan ikke la henne finne ut av det.
Hvorfor ikke? Du må si det uansett.
Vil du fortsette å leve som kjøkkenhjelpen?
Skal du ikke oppdra Seo-woo?
Nei.
Hva? Hvorfor ikke?
Vel, du vet...
Du kan ikke si det til noen andre.
-Faktisk... -Faktisk?
Jeg er...
Jeg er et...
Et...
Dette er Ms. Oh Min-jeong, en nyansatt på gynekologiavdelingen.
Jeg ble ansatt forrige uke, dette er min første dag.
Hyggelig å møte deg.
-Hyggelig. -Hyggelig å møte deg, Min-jeong.
Vi trenger gynekologiavdelingen i operasjonsstue seks.
Det er en gravid kvinne.
Moren var i en bilulykke, men spedbarnet puster greit.
Send henne til neonatal avdeling.
Ok.
Tilfeldighetene ble allerede større og større,
uten at jeg visste det.
-Slo du meg? -Jeg?
Se på ansiktet ditt.
Hva skjedde i går kveld?
Det gir ikke mening at bare Yu-ri blir et menneske!
Jeg kan ikke ta min plass.
Slutt!
Vil du ikke oppdra henne selv?
Du holder deg unna Gang-hwa på grunn av Min-jeong.
Livet de lever er kanskje ikke så flott.
De ser for like ut, fra topp til tå.
Skal du skille deg?
Du kan være Seo-woos mor.
Tekst: Lovise Kvalsund