PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Stanice Univerzita Tongsung.
Vystupujte vpravo.
Stanice Univerzita Tongsung.
Univerzita Tongsung.
Vystupujte vpravo.
Vaše taška...
Počkejte! Promiňte!
Co tady děláte?
- Min-džong. - Hej.
Čí je to?
Sebrala jsem ji v metru.
Měla jsem ji tam nechat?
Čcho Kang-hwa.
- Dobrý den, profesore! - Víc neřeknete?
Nemáte pro mě něco?
Co? Co bych měl mít?
Amorovy střely! Pif, paf!
- Troubo. Neuvěřitelné. - Omlouvám se.
Chcete tento semestr vyletět?
Ještě jste neodevzdal referát.
Jistě, můj referát. Přinesl jsem ho.
Nemám tašku!
Bože, jste student lékařství.
Máte být inteligentní.
Po přijímačkách vám přeskočilo?
Určitě jsem ji ráno měl.
To je divné. Kde je?
To je má taška...
Existují chvíle,
kdy malá náhoda
přeroste v něco obrovského, čemu se říká osud.
Vážně mu chceš říct, že ho máš ráda?
Na škole ho považují za idiota.
Jednou si obul každou botu jinou.
V tom je jeho kouzlo.
Víš, opravdoví géniové jsou ve skutečnosti idioti.
Nebuď směšná. Je to jen idiot.
A žádný génius.
I tenhle idiot má holku. Tak proč ne my?
To mám na mysli. Jsi šťastný?
Jmenuje se Čcha Ju-ri? Je hezká?
Nech mě.
Nebuď tak staromódní a nesuď ženy podle vzhledu.
Vzhled není důležitý. Záleží na tom, jaké má srdce.
- Je moc pěkná. - Tehdy jsem si myslela,
že tento druh osudu
se může změnit zpět v malou náhodu.
- Ten pitomec. - Páni!
ČCHA JU-RI, ČCHO KANG-HWA
5. DÍL: KAŽDÁ CHVÍLE, KDY SE PŘÍLEŽITOST ZMĚNÍ V OSUD
Páni, 3 000 wonů za dvě ředkve...
Už jen nákup jídla je děsivý.
Ju-ri...
GRILOVANÝ ÚHOŘ ZE SISTER'S
Kdo nechá...
NOVÉ UPOZORNĚNÍ
ČCHA JU-RI SE LÍBÍ VÁŠ PŘÍSPĚVEK
Poslouchej. Nevyděs se.
Ju-ri...
Ju-ri se vrátila.
Musím zavolat Hjon-džong.
Kun-sangu, uklidni se.
Duchové neexistují.
Kun-sangu.
Duchové neexistují.
Nic takového není.
Ale je! Ona je přímo tam!
Je tam duch!
Hjon-džong.
Víš, co jsem právě viděl?
Ju-ri.
Byla to Ju-ri.
Ju-ri!
Je to Ju-ri!
Ju-ri! Za tebou, Hjon-džong!
Za tebou...
Ne, nemávej na mě.
Ona mává...
Proč na mě mává?
Omlouvám se! Vážně se omlouvám!
Promiň!
Chyběla jsi mi.
Hjon-džong...
NÁVRAT ZE ZÁHROBÍ
Mrtví...
KAMARÁD SE VRÁTIL ZE ZÁHROBÍ
Jsou takové případy!
Ty jsi na to klikl, idiote?
Opravdu tomu věříš?
Krucinál! Ty kreténe.
Takoví troubové by se měli hlásit.
Je to pravda?
Všechny ty tvoje pitomé řeči?
Cože?
Jak to zjistil?
Máte počkat na dr. Čanga. Kam jdete?
- Už nemůžu čekat. - Co?
Řekněte mu, že jsem na něj zoufale čekal.
Pěst na to? No nic.
Co to s ním je?
Nechápe vážnost situace.
Dělá si, co chce, i když dostal trest.
Lituji doktora Čanga.
Už jde. Co řekneme?
- Odskočil si? - No...
Odešel.
Odešel?
Ale ne! Doktore Čangu!
- Bože! - Doktore!
To bolí.
Je to...
Je to vůbec možné?
- Vaše líbánky? - Okinawa.
- Podvedli tě... - Náramky.
Správně. Má pravdu.
Je to opravdu ona.
Nic si nepamatuješ?
Ne.
Ani náhodou.
Prý se lidé po smrti změní v duchy.
Duchy? Nebuď směšný.
Nikdy jsem duchy neviděla.
Co budeš teď dělat?
Co?
No...
Co bychom měli udělat?
Promiň, já...
Tvoje matka. Nejdříve zajdeme k vám.
- Tvoje matka... - To nemůžu.
Proč?
Myslím tím...
Moje máma má slabé srdce a...
Teď ještě ne.
Kdybys ji potkal, neříkej jí to, ano?
- Ani ty, dobře? - Cože? Dobře.
Zůstaň u nás. Nemusíš bydlet v hotelu.
Přeneste její věci z hotelu sem.
Uděláš to, Hjon-džong? Budu ti vděčný.
To nedělejte.
Jen dva měsíce.
Ne, vlastně jen 49 dnů.
Čtyřicet devět dnů to nechte plavat.
A potom se rozhodnu, jestli půjdu za mámou.
- Teď nic nedělejte. - Ale pořád bude...
Tušila jsem, že se budete bát.
Nemusíš si dělat starosti, Hjon-džong.
Dělej, co chceš.
Jsem ráda, že jsi zpět.
Jsem ráda.
Jsem moc ráda.
Vítám tě zpět, Ju-ri.
Děkuji.
Měl jsem strach, že ti přeskočilo.
Ohromuje mě tvůj klid.
V takové situaci to není snadné.
Co mám teď dělat?
Mě se neptej. Já také nevím.
Ani nikdo jiný v Koreji.
Nikdo na světě to neví.
Taková věc se nedá ani představit.
To je jen...
A co Min-džong? Už o tom ví?
- Viděla ji. - Cože?
Představils je?
„Moje žena a moje mrtvá žena.“
- Zbláznil ses? - Nebuď směšný.
Narazily na sebe ve školce.
Min-džong ji zná jen z fotek, ale všimla si podoby.
Jasně. Stejně by tomu nevěřila.
Ale nemyslíš, že bys jí to měl říct?
A co pak?
Co když se zeptá, co s tím budu dělat?
Co jí řeknu?
Jen by si
dělala starosti, jak se rozhodnu.
Asi máš pravdu.
Nemusíte se zbláznit oba. Stačí jeden.
Poslechni Ju-ri a prozatím nic nedělej.
Upřímně, stejně nemáš co.
A Ju-ri chce, abychom počkali 49 dni, ne?
Počkáme, jak se to vyvine.
Měla by to být dobrá zpráva,
ale cítím se divně. Cítím vinu.
Díky...
Ju-ri...
Pořád pláčou.
Ju-ri...
Jsi v pořádku?
Ano.
Hjon-džong hodně plakala.
Musí být šťastná.
Hjon-džong jsem tolik chyběla. Plakala každý den.
To ano.
Cože? Jak jsi to věděla?
Viděla jsem to na sociálních sítích.
Psala mi na profil spoustu příspěvků, že jí chybím.
To si umím představit.
Je to úleva.
Aspoň je šťastná.
Jsem vděčný.
Mamince je to líto.
Byl jsem v šoku, že tě vidím,
místo abych byl šťastný.
Ano?
Ne, všechno je v pořádku.
Ano?
Ano, funguje to skvěle.
Tady.
Měli jste včera problémy i v jiných pokojích?
- Pořád jste mi volal. - Ach, to?
Vlastně...
Je s vaším pokojem něco v nepořádku?
Dobře, děkuji.
Vzala to. Je ve svém pokoji.
Dobře. Děkuji vám.
Můžete to zkusit ještě jednou?
Byl jste tu před dvěma hodinami.
- Neviděli jsem ji odcházet. - Jen jednou.
Nejde o to, že by odešla, ale...
Jak to vysvětlit?
Bojím se, že by mohla zmizet...
Prosím, ještě jednou.
Dobře. Zavolám jí.
Teče vám horká voda?
Jeden z hostů mě neustále žádal,
abych to zkontroloval.
Řekl, že se bojí, že byste mohla zmizet.
Ty idiote.
Tamhle mě vysaď.
Cože?
Myslím, že něco skrývá.
Proč nezajde za rodiči?
Nemuseli by tu radost unést.
Chce, abychom jí dali 49 dní na rozmyšlenou.
To je na tom nejdivnější.
Buď měsíc, nebo dva. Proč zrovna 49 dnů? To se mi nelíbí.
Po 49 dnech zase zmizí?
- Hej. - Ale dává to smysl.
Objevila se z ničeho nic a stejně tak může i zmizet.
To nemuselas. Měla sis to nechat.
Co je to?
Mám to z Čongdongdžinu.
Divoké mořské řasy. Bude z nich skvělá polévka.
Opravdu? Děkuji, pochutnám si.
Dobře, nashle.
Co ti to dala?
Co je to?
Mami?
Co je? Proč se tak chová?
Bože.
Už zase...
STISKNUTÍM SPUSTIT
INVESTICE DO AKCIÍ
To-jon?
Ještě jste to nevyplnila.
- Pohovor s pomocnicí do kuchyně? - Ano.
Paní Oová.
Tak já půjdu...
- Už odcházíte? - Ano.
- Děkuji vám za práci. - Není zač.
U vás je čisto, i když chodím jen jednou týdně.
Máte to vidět v jiných domech.
Manžel udělá nepořádek
a jeho žena to po něm uklízí.
- Bože. - V jiných rodinách to tak chodí.
Pravda. Není mnoho mužů, jako je váš manžel.
Vrací věci na své místo bez připomínání.
Tady se moc nenadřu.
Ale občas je to smutné, když není co uklízet.
- Nashle. - Nashle.
Jdeš pryč? Chceš něco k jídlu?
Ne, díky.
To mi stačí.
S jídlem si nedělej starosti.
Ta fotka So-uniny mámy...
Fotka? Co je s ní?
Ztratila se, tak jsem byla zvědavá.
No...
Já jsem jen...
Ta fotka...
Jen jsem ti to chtěla říct.
Byla jsem zvědavá a chtěla se na ni podívat.
Prý má večer sněžit.
Vezmu si deštník.
Tak ahoj.
Ahoj, So-u.
So-u, půjdeme do školky, ano?
Dobře.
Co to je, So-u?
Dobrý den.
ČERVENÉ FAZOLE
To bolí. Proč mi to děláte?
To bolí! A štípe. Nechte toho!
Moc to bolí! Ne!
Kdo k čertu jste? Proč nám to děláte?
- Jak to, že nás vidí? - Asi je to šamanka.
Ano, přesně tak to je.
Půjdu přímo k věci.
Ode dneška do té školky žádný duch nesmí.
Všichni jste dost staří, abyste pochopili, co říkám, že?
Odejděte po dobrém.
Duchy nemůžete jen tak vykopnout!
Tohle je už dlouho moje místo.
Neodejdu! Za žádnou cenu.
Hej.
Věřím v komunikaci mezi lidmi i duchy.
Nechci naše problémy řešit násilím.
A tohle vůbec nebolí, ne?
To vůbec nebolí. Není to pravda?
Ksakru. Je to šamanka.
- Pusťte mě. - Bože, co to je?
- Pusťte mě. - Jsem hodná.
Proč mě mučíte?
Dobře. Odejdu. Opustím tohle místo.
- Opravdu? - Ano.
To jste měli říct rovnou. Nemuseli jsme tu plýtvat energií.
Ksakru!
K čertu s vámi!
Běžte daleko odtud. Běžte daleko. Běžte!
Sbohem! A nevracejte se! Nikdy se sem nevracejte!
Bože, vy jste ale divná.
Včera jste udělala nepořádek v kuchyni.
Proč rozhazujete červené fazole? Jsou pro děti na hraní.
Bylo jich jen pár.
Ano. Jsou pro děti na hraní, je to tak?
Hned jim koupím nový sáček.
Omlouvám se.
Asi má dobrou náladu.
ČERVENÉ FAZOLE
Nemám jich koupit víc?
Musím jich pár dát So-u do tašky.
To bude stačit.
PANENKY
Růžová.
So-u je miluje.
Dobře!
Dobře.
Co?
Co to bylo?
Ještě nemám zahřáté prsty.
Proč mi to nejde?
To je mrzuté.
No tak.
Dobře.
Hej.
- Já? - Ano, vy.
Prodal byste mi jednu?
Dobře. Kterou? Tuhle?
Ne, tu ne.
Je to pro pětiletou holčičku.
- Tu růžovou. - Tuhle?
Proč bych vám ji měl prodat?
Máte jich hodně.
Nemáte obchod s panenkami, že ne?
Nepotřebujete je. Prodejte mi ji.
Stála vás 1 000 wonů, dám vám 3 000. Vyděláte.
Cože? 1 000 wonů?
Jen obsluha mě stála 3 000 wonů.
A co cena mé práce?
Moje hodinovka je celkem vysoká, takže vlastně prodělávám.
Dobře. Pomůžete mi jednu získat?
Kam šel? Ani se nenajedl.
Před chvílí jsem ho viděl.
- Tati. - Co?
Doufám, že se to podaří.
Už mám jen 1 000 wonů.
Nemůžete se hned snažit o tuhle.
Tahle. Máte větší šanci na tuhle.
Ani náhodou. So-u má ráda růžovou!
Už ji skoro mám. Jen ji musím postrčit.
Jdeme na to.
- Hej! - Bože!
Vyděsila jste mě!
Řekla jste, že nemáte čas nám pomoci.
Co tady děláte s mým synem?
Promiňte. Co je to s vámi? S kým mluvíte?
Váš syn?
On?
Dobře. Tak to je on.
Já? Co je se mnou? Co se děje?
Není můj syn pohledný? Je po mně.
Je pohledný a vysoký. Uděláte nám laskavost?
Bože. To se mu něco pomotalo s DNA?
Jak můžete vy mít tak vysokého syna?
O čem to mluvíte? Děsíte mě.
Jen říkám, že vypadáte jako vaši rodiče.
Nemám rodiče.
Můj synu. Jak to myslíš, že nemáš rodiče? Tvoje matka je přímo tady.
Dobře. Hej.
Mohla byste pro mého syna uvařit?
Už týden neměl nic pořádného v ústech.
Jí jenom nudle, chleba a instantní jídlo.
Tímto tempem umře dřív, než musí.
Opravdu? Nic víc jste nechtěli?
Jste divná. Fakt divná.
Chceme po vás hodně!
Jistota, že dítě má plné bříško, je to nejdůležitější.
Vy i já jsme rodiči.
Můžete to pro nás udělat? Moc vás prosím.
Udělejte to pro nás.
- Prosím. Udělejte to. - Prosím.
Dobře.
- Hej. - Co? Co chcete teď?
Uvařím vám.
A vy mi dáte tu panenku.
Musíte. Tamtu jste nevyhrál.
Zpackal jsem to, protože jste mě vyděsila.
Proč byste mi měla vařit?
Nepodařilo se to.
- Slíbila jste to. - Jste hrozná.
- Je to jen jídlo. - No tak.
- Prosím. - Slíbila jste to.
- Jen tentokrát. - Prosím.
- Tohle bylo... - Buďte zticha.
Zapomeňte na to! Tohle nemám zapotřebí.
Hej, počkejte.
Nezírejte na mě.
Krvácíte. To znamená, že jste člověk.
To máte za to, že jste mu ukradla panenku.
Ksakru.
Jak se opovažujete mě okrást?
To máte za tu krádež.
Vezměte si tohle.
Když nechcete...
Má rád růžové panenky. Není to úchyl?
Ne, není. Pil-sung je muž! Opravdový chlap!
Viděli jsme to.
Zmlkni.
Ju-ri, tohle děláme pro vaše dobro.
Lidé z kolumbária vás usilovně hledají.
Má pravdu. Co když to o vás zjistí?
Celých 49 dnů budete jen pomáhat duchům.
Ne, počkejte. Už máte jen 44 dnů.
- Bože. - Co bude dělat?
Jste úžasná rodina. A tak vytrvalá.
- Není to tak, zlato? - Je. Ne. Správně. Ano.
Pokud nám nepomůžete,
zůstaneme nalepení na vaši dceru.
Cože? Vy jste k nevíře.
K mé dceři se ani nepřiblížíte!
Tohle jen tak nenechám!
Co? Co jste...
Tohle vám neprojde. Je to jasné?
Krucinál.
Ksakru.
Co se to probůh děje?
Hrozně mi ztrpčují život.
Když to Pil-sungova rodina zjistila, bylo po všem, huso.
Chápete všichni, co jsem právě řekla?
Říkáte tedy,
že Ju-ri musí prožít 49denní zkušební dobu jako člověk.
Ale i když je něco jako šamanka,
nemůže nám nijak pomoci?
Kápla jste na to. Jinými slovy,
nežádejte ji o laskavosti.
Stejně vám nemůže pomoci.
Ale to není fér!
Proč má mít něco speciálního?
Chci mít zkušební dobu tady a jít nahoru.
Uklidněte se.
- Paní Mi-dongová za to nemůže. - Vy...
Bohové ji potrestali, protože je urazila.
Vy! Vy stupidní idioti!
- Bože. - Ach ne.
Pojďte sem. Rozdáme si to!
To vám nepomůže.
Nadávkami si jen uškodíte. Jim je to jedno.
Ksakru.
No, prostě se to stalo.
Bože.
Něco se vám muselo stát.
Musela jste být opravdu zatrpklá,
aby vám tohle dovolili.
Když vidím, že jí dali šanci,
určitě s ní mají své plány.
- Je to tak? - Ano. Tím jsem si jistá.
Prosím nebesa o odpověď, ale nic se neděje.
Navštívila jste matku?
Ne. Proč bych měla?
A proč ne? Za ní jste měla zajít jako první.
Nikomu nechybíte víc než své matce.
Bojíte se, že by to s ní mohlo seknout?
Ne.
Zmizím, až dám věci kolem So-u do pořádku.
K čemu by to bylo? Jen bych jí dala falešnou naději.
Bože můj.
Nemůžete si prostě vzít své místo zpět?
Ano.
Zapomeňte na to.
Lidé ani duchové nesmí být chamtiví. Jinak to neskončí.
Budu šťastná, pokud So-u nebude vídat duchy a bude šťastně žít.
ČERVENÉ FAZOLE
Bože.
Velmi dobře. Zvládla jsi to.
Přečetla jsi to. Jaké to bylo?
- Moc dobré. - Moc dobré?
So-u, podívej se na to!
Jsem velmi zvědavá.
Kterým písmenem začíná slovo „krokodýl“?
So-u, znáš odpověď.
Včera jsi mi to říkala, ne?
So-u.
Musí zapracovat na výslovnosti, ale nejdříve musí začít mluvit.
Vůbec nemluví.
Nemůže nastoupit do žádné anglické školky,
a už vůbec ne do prestižní.
Rozumím.
Paní.
Jak často mluvíte se svou dcerou?
Prosím?
Mluvím s ní, když potřebuji.
Proč se ptáte?
Pro dítě do šesti let je důležitější
mluvit s maminkou, než se učit zpaměti.
Mohou tak mluvit, kolik chtějí.
Chápu.
So-u.
Je to dobré?
Ano.
Můj synu. Řekni mi, jak ti to chutná.
Je to moc, moc, moc dobré!
Jestli je to tak moc dobré, pak to chutná jako zmrzlina!
Jistě. Je to lepší než sto zmrzlin!
Mami, víš, kolik je sto?
To je opravdu velké číslo.
Větší než deset!
Sto? Jsi kouzelný.
Ochutnám to.
Ta-dá.
Není to báječné?
Uvařila bych ti něco pořádného.
Co tím myslíš?
Bistro nebo restaurace. To je jedno.
Tteokbokki, rybí koláč a vepřové.
Do ramjonu si můžu přidat i vejce. Úžasné.
Pořád říkáme, že čas letí.
Ale když se ohlédneme, nic není stejné.
Spousta se toho změnila, že?
Jistě, změna je život. Už je to skoro pět let.
Víš co?
Já vůbec nejsem zklamaná.
Jsem vděčná za ty změny.
Nedělej si se mnou starosti.
So-unina nevlastní matka...
Nechceš vědět, co je zač?
Ne, nechci.
Proč ne?
To já bych chtěla vědět, jakou má povahu.
Protože já vím, co je zač.
Opravdu?
Dobrý člověk.
Je to dobrý člověk.
Správně?
Ano, to je pravda. Je to dobrý člověk.
- Najezme se. - Dobře.
Pusťme se do toho.
Dobře.
Co je? Co?
Kam jdeš? Co? Proč...
Chápu. No...
Dobrý večer.
Jdete nakupovat?
Ano.
Ju-ri.
Ju-ri, jsi v pořádku?
Ano, jsem.
Musel jí dojít alkohol.
Tak je to správně, paní O Min-džong. Vy víte, jak pít.
Máte ráda sodžu. Jste moje krevní skupina.
Děkuji. Na shledanou.
Na shledanou.
Je tady jen jeden stůl.
Aha. Jasně.
Obvykle prostírají více stolů.
Nemáte se s kým napít.
Když lidé pijí sami, nepijí doma?
Místní lidé hodně klevetí.
Myslela jsem, že vám je to jedno. Nebo není?
Je mi to úplně jedno.
Jistěže jí to vadí. Hraje si na tvrdou.
Matky v této čtvrti klevetí o dětech.
Je to sprosté. Prostě je ignorujte.
To mě vůbec netrápí.
To ráda slyším.
Je So-u opravdu tak divná?
Zajímalo mě, jestli se od Ha-džuna tak liší.
Co máš s bříškem? Bolí to?
Kde tě bolí? Snědla jsi něco špatného?
Co je? Je nemocná?
Prý ji bolí bříško.
Nepůjde do školky. Vezmeme ji do nemocnice.
- Převléknu ji. - Tak najednou?
Před chvílí byla v pořádku.
So-u, jsi v pořádku?
Ano.
Nebolí tě bříško?
- Nebolí? - Ne.
Tak ti to tedy zase zapnu.
Asi jí nic není.
Zřejmě ne. Řekla, že ji to bolí.
Muselo ji to rychle přejít, protože je mladá.
Dobře.
- Můžeme? - Ano.
Tak jdeme.
TŘÍDA SLUNÍČKO 2019 PROGRAM S ÚČASTÍ RODIČŮ
MATEŘSKÁ ŠKOLKA BRIGHT HÄMIL
Tam je Jul-hiova máma. Hej!
- Dobrý den. - Dobrý den.
Vykloubíš si rameno. Dej ho na zem.
Synu?
Co musíš mít?
Šmrnc!
Ano, musíš mít šmrnc.
Beckham taky nemá svaly kvůli fotbalu.
Chtěl mít šmrnc na dni s účastí rodičů.
Ty jsi takový mluvka.
Pane Čcho, dobrý den.
- Ano, dobrý den. - Dobrý den.
Proč...
Proč je...
Co chce dělat?
- Dobrý den. - Dobrý den.
Ahoj, Min-džong.
Proč proboha... Ahoj.
Cože?
Musel přijít. Čeká se to od něj.
Jen jsem žertoval.
Jistě. Je to den s účastí rodičů.
So-u, jsi kouzelná.
Přišel jsi o rozum? Proč jsi tady?
Co chceš dělat?
Jdeme. Musíme jít.
Jdeme pozdě.
Jdeme dovnitř.
Potkají se s ní. Co má v plánu?
Jaký plán?
Doufám, že to všechno zjistí.
Jdeme.
Bože. Už nemáme čas. Co to děláte?
- Nevytáhnete to? - Ano, jistě.
No nic. Jaká je šance, že na ni narazím?
Prostě zůstanu v kuchyni.
- Bože. - Odneste to do herny.
Musím připravit ovoce.
Cože? Já...
Já to ovoce nakrájím.
Děláte to poprvé. To nemůžete.
Prostě to tam odneste.
Ne, počkejte, já...
Promiňte.
Ano?
Musíte je používat často. Červené fazole.
Ano, tak nějak.
Promiňte.
Jsem Elsa. Závidíš?
Ano.
Mi-so, chceš jít jako další?
Kdopak asi bydlí mezi A a C?
- O. - Ne, O to není.
- B. - Je to B.
- B! - B! Máš pravdu!
- B! - Správně!
Máma jí to právě řekla.
Ha-džune, chceš být na řadě?
- To zvládneš! - Dobře.
Které písmeno patří mezi B a D?
- C. - Je to C.
Ha-džune. Hej, Ha-džune.
- Podívej se na mě. C. - C.
Hej, chlape.
C. Ha-džune.
Ha-džune. C. Je to C.
Cibulový kroužek.
Správně. Je to cibulový kroužek.
Cibulový kroužek.
Hej, kde je Ju-ri?
Nemám tušení. Nevidím ji. Asi je zašitá v kuchyni.
Měl sis najít důvod, abys sem dnes nechodil.
Opravdu si myslíš, že jsem chtěl přijít?
Zkusil jsem říct, že je So-u nemocná. Snažil jsem se!
Kdyby to vyšlo, nebyl bych tady.
Snad zůstane Ju-ri schovaná.
Určitě to projde. No nic.
Co to děláš?
- Nech to. - Dobře.
- Půjdeme potom. - Jdeme.
- Ano. - Musíme jít.
Co to máš na sobě?
Nech to být. Nevšímej si toho.
- Sáhni si. - Dobře!
Tati, podívej na to!
So-u.
Sem ne. Na druhé straně je víc červených fazolí.
Mi-so si nemůže hrát, když děláš nepořádek.
So-u, pojď sem.
- Budeme si hrát s těmito. - Dobře.
So-u.
Nemůžeš být tak hrubá.
Buď opatrnější.
Hej!
Bože můj.
Co to děláte?
Nechtěla jste víc fazolí?
Tak se hraje senzorická hra.
- Všichni! - Dobře!
- Ano! - Další červené fazole!
- Tak do toho! - Dobře!
Ksakru.
Mi-sonina máma mi opravdu leze na nervy.
Bože, tak mě to naštvalo.
Myslela jsem, že se hned vrátíte. Co vám tak trvalo?
Budou dělat špízy. Tři špízy na rodinu.
Jahody.
So-u miluje jahody. Bude u vytržení.
Jsou tak dobré.
Víš co? Prošmejdil jsem celý Soul
a pak sousední město,
abych ty jahody sehnal.
- Nejsou dobré? - Jsou.
Mám obrovskou chuť jen na jahody.
Naše dítě bude jahodožrout.
Cože? Jahodožrout?
To není dobré.
Seknu s doktořinou a dám se na pěstování jahod.
Ne.
Tak dobře. Prostě je budeme kupovat.
Ano, dobře. Jedna jahůdka pro So-u.
Ten ne. Dejte jahodu So-u.
Má jahody ráda.
Nemá tušení, co to dítě miluje.
So-u, jahody máš ráda, že?
Tak, Sluníčka!
- Ano, paní učitelko! - Ano, paní učitelko!
Dobře, dáme si ovoce.
- Ano! - Rodiče vám pomohou
udělat ovocné špízy.
- Ano, paní učitelko! - Ano, paní učitelko!
Dobře.
Dobře. Ano. Ne.
- Dobrou chuť. - Děkuji.
Podívej na moje.
Jahody jí nedávejte. To je v pořádku.
Chápu.
Ale jsou moc dobré. Nejsou kyselé.
V pořádku. Nedávejte jí je.
Ale pochutná si.
Paní Čonová, So-u nemůže jahody.
Je na jahody alergická. Nesmí je jíst.
Ona je alergická?
Omlouvám se, to jsem nevěděla.
Omlouvám se.
- Au! - Bože, So-u.
So-u!
Jsi v pořádku? To muselo bolet.
Jsi v pořádku, So-u? Musí to bolet.
Jsi v pořádku?
MISENG
Je ti dobře?
Nemohlas vědět, na co je alergická.
To nic. Porodila jsem a vychovávám Ha-džuna,
ale nevím, na co všechno je alergický.
Myslíš, že ona to ví?
- Cože? - Že jsem Čcha Ju-ri.
Myslím, že teď už to určitě ví.
Co mám dělat?
Už tak to bylo riskantní.
Proč jsem se do toho zapletla?
Z toho máš větší strach?
Bože, Ju-ri.
Jistě! Nesmí to zjistit.
Proč? Stejně jí to musíš říct.
Chceš žít jako pomocnice v kuchyni?
Nechceš vychovávat So-u?
Ne.
Cože? Proč ne?
No, víš...
Nikomu to nesmíš říct.
- Vlastně... - Vlastně?
Já...
Já jsem...
Jsem...
To je paní O Min-džong, posila gynekologického oddělení.
Přijali mě minulý týden a dnes je můj první den.
Těší mě.
- Vítejte. - Těší mě, Min-džong.
Potřebujeme vás na operačním sále šest.
Máme tam těhotnou.
Matku srazilo auto, ale dítě dýchá.
Musí na neonatální jednotku.
Dobře.
Bez mého přičinění se náhody nabalovaly
jako sněhová koule.
- Tys mě uhodil? - Já?
Podívej se svůj obličej.
Co se stalo včera v noci?
Nechápu, že se člověkem stala jen Ju-ri!
Nemohu získat své místo zpět.
Přestaňte!
Copak ji nechceš vychovávat sama?
Kvůli Min-džong se držíš od Kang-hwa dál.
Možná jejich život není až tak skvělý.
Jsou si neuvěřitelně podobné.
Ty se rozvádíš?
Můžete být So-unina máma.
Překlad titulků: Kamila Králíková