Če te ne bi bilo,
bi me ubili
že na začetku.
Tako sva se tudi spoznala.
Zato sva se spoznala.
Zapisano je bilo v zvezdah.
Verjela sva v zvezde,
ti in jaz.
Tam in takrat
je bilo vseeno, od kod prihajamo.
Iz Evrope ali Rusije.
Po Plymouth Rocku
smo bili zate vsi enaki.
Vsi smo bili le Angleži.
Zato je čudno,
da mi je po vseh teh letih
v spominu ostala ena sama beseda.
Iz jezika Ponijev.
Tvoja beseda.
"Oboževana."
Vmes pa
sem hotela ubiti človeka,
ki je umoril mojega otroka.
Ti si hotel dobiti nazaj
svojo ukradeno zemljo.
Toda razlikovati med tem, kar si želimo,
in tem, kar potrebujemo,
tedaj še ni znal
nihče od naju.
LETO 1890, 13 LET PREJ
Vedel si, še preden si stisnil petelina.
Uspelo ti je, stari! Matervola!
Presneti kujon!
NOVONASTALO OZEMLJE OKLAHOMA
NEKDANJE INDIJANSKO OZEMLJE
Si ga?
Ustrelil si ga.
Kdo je to?
To, gospod...
To je Jastreb, ki teče.
Vodja bitke pri Fettermanu leta '66.
Oči Lonnieja Myersa je dal na skalo.
Prisegli smo, da bomo njemu naredili enako.
Ampak zdaj sem mu odstrelil obraz.
Nič hudega.
Nekaj rezervnih imamo.
Ukazali so nam, naj jih zberemo in izženemo.
Saj smo jih. Lahko jih še enkrat, samo ne glej.
Mama!
Ne danes.
Kdo pravi?
Jaz.
Zakaj?
Ker je moj zadnji dan.
Ti si njihov!
Spravimo jo stran.
Kaj je zdaj? Enega ubiješ, drugega pa ubogaš?
Tako nekako.
Kaj bi rad?
Oprosti za tisto včeraj. Ampak sam je prosil za to.
Že dolgo. -Res je.
Pri 16-ih letih sva šla z Lonniejem k vojakom.
Kar so mu storili...
Bi lahko tudi meni. Lahko bi...
Lahko bi bil kateri koli od nas.
Kako dolgo si služil?
Dlje kot ti.
Kaj boš pa zdaj?
Na sever grem.
V rezervat? -V Nebrasko. Loup.
Zakaj? -Tam sem se rodil.
Ampak tisto ni več zemlja Ponijev. -Nočem vse.
Samo nekaj hektarjev.
Ne boš jih dobil.
Zvezni zakon o naseljencih.
Zate ne velja. -Drugi odstavek.
"Nekdanji vojaki Združenih držav Amerike
lahko zaprosijo za zemljo."
In tudi bom. -Pobožne želje.
Lonniejev brat, Billy Myers.
Se ga spomniš?
Menda je tam gori. -V Nebraski? -V Wyomingu.
V okrožju Caine ali tam nekje.
Lahko ga poiščeš. -Ne. -Če ga boš,
mu povej, da smo ga le ubili.
Končno smo ubili Lonniejevega morilca.
Zbogom, narednik.
Najboljši častnik, kar sem jim služil.
Ampak ne pozabi.
V vojski si bil naš.
Tu zunaj si pa
njihov.
ANGLEŽINJA
KAR ŽELIŠ IN KAR POTREBUJEŠ
TEDEN DNI POZNEJE
Mnogi vas pozdravijo v "pravi" Ameriki.
A le eden
bo to mislil zares.
VISOKE PLANJAVE, KANSAS
Zakaj ste tako drveli? -Ker sem mu naročil.
Zakaj? -Zaradi Indijancev. -Saj sem rekel.
Ka... Kakšnih Indijancev? -Plešočih duhov.
Saj sem rekel. -Plešoči Indijanci?
Se jih moramo bati?
Ja, ko nehajo plesati.
Nisem jih videla. -Jih pa še boste.
Kaj je zakrivil?
Drew, kaj je zakrivil?
Ne vem, g. Watts. Kaj je zakrivil vohljač po dreku?
Povedal vam bom.
V mojem hotelu si je naročil pijačo. To.
Celo "prosim" je rekel, če se ne motim.
Ne, gospa. Manir mu ne morete očitati.
Le barvo kože. -Kdo ga je pretepel?
Ni za kaj.
Govorite angleško?
Kaj lahko storim?
Ste sami?
Ja. -Nimate nikogar? -Ne.
Potem ne morete nič.
Ker sem ženska?
To ni vaša bitka.
Ne vtikajte se.
Deset dolarjev vam dam, da ga snamete.
Deset, da ga očedite, in še deset, da ga izpustite.
Precej denarja.
Prav bi vam prišel.
Nisem nova v poslu. Ne bom barantala.
Ne kanim barantati, gospa. -Potem je zmenjeno?
Čakam, da vaša nežna pamet dojame,
v kako nevarne razmere ste zašli.
Vedno tako laja? -Kot pes na voz.
Obrni kočijo.
Odšel boš.
Kam?
Nazaj v Ellsworth.
Nisem prišel od tam.
Tisto je najbliže peklu.
Boš lahko hodil?
Do svojega konja?
Ne, z njim greš.
Pa moja torba? -Za vozovnico bo.
Že konja si mi vzel.
Za tvoj skalp bi jih dobil 25.
Odloči se.
Naj si jo obleče.
Videl sem.
Že nekaj časa nama sledijo. -Hudiča.
Zakaj vaši vedno vse vidijo prvi?
Tudi jaz sem videl.
Pa nisem nič rekel.
Hočejo naju?
Ne bova jim ušla.
Ekipa je poražena.
Ne bi smel obrniti kočije.
In zakaj si jo?
Indijanci?
Če so, ti bodo šteli v dobro, če me odkleneš.
Lep poskus.
Si izvidnik?
Bil sem. -Apač nisi.
Potem si Poni.
Hodil sem s Poniji.
Kako te kličejo? -Eli Whipp. -Ne, trap. Ponijevsko ime.
"Volk."
"Ranjeni volk." Kdaj je bilo to?
V kanjonskem pokolu. -Aja. Proti Sjujem?
Katere Indijance imaš sploh rad?
Proti vsem se bojuješ.
Sovražnike smo imeli, še preden ste prišli vi.
Potem ste se pametno postavili na našo stran.
Niste pa računali, da se bo vam zgodilo isto.
In Ranjeni volk je postal Bičani pes, ne?
Nisi tako dobil angleškega imena?
Ne ugibaj vnaprej, kako se bo razpletlo.
Niso Indijanci.
Pomenijo pa težave.
Moj mali izum.
Si ga že preizkusil?
Ne. Ampak tako ali drugače bom pokazal jajca.
Klinc.
Sovražnik mojega sovražnika...
Poniji nekaj veste o tem.
Koliko krogel? -Deset. Dve sta šli za zajca.
Torej si ga zgrešil. -Tako je.
Ste prijatelji?
Kam greš? -V Ellsworth.
Za tja je prepozno. -Mislim, da res.
Kaj ti bo on?
Ujel sem ga. -Zakaj?
Ker je ubil žensko.
Angležinjo.
Ni videti ujet.
Ne, gospod. Nisem vedel, kdo ste.
Pa sem mu odklenil lisice, naj mi pomaga.
Z nami bo šel. -Kam? -Na prvo drevo.
Ti pa tudi, če nas boš oviral.
No, ja. Računal sem na nagrado.
Mrtev Indijanec ti bo moral zadoščati.
Nobene Angležinje nisem ubil. -Saj je vseeno.
Kar tukaj te bom. -Čakaj malo!
Poslovno dejavnost se grem.
Ne moreš mi ga razmazati po delovnem sredstvu.
Zakaj si ga pa ujel? -Ti si na konju, jaz sem zgoraj.
Prednost imam.
Misliš?
Stava kaže tri proti ena.
Kaj si rekel?
Rekel sem...
Da stavim
tri
proti
ena. -Velja. -Hudirja.
No, izum deluje. -Je ženska res mrtva?
Kmalu bo. -In mene bi okrivil?
Tako nekako.
Nisem te še tako dobro poznal.
Od tega boš umrl.
Imel bom čas razmišljati o tem.
Deborah Crawford.
Zakaj sem se spomnil nanjo?
Prav imaš.
Na kakšne stvari je bolje pozabiti.
Ta svetloba in obleka...
Spominjaš me na mojo ženo.
Ne na kri?
Na to tudi.
Kje pa je?
Naslavljaš primer na mojo šibko plat?
Nimam primera. -Jaz pa ne žene.
Ubil me boš.
Nočem...
Ni to, kar si misliš.
Ker sem...
Tako
besna.
Ja, zato se sprašujem,
kaj je temu vzrok.
Nekdo mi je ubil otroka.
Zdaj nameravam jaz ubiti njega.
Nameravala si ga.
Pravzaprav še takrat ne.
Ne zdaj, takrat, nikoli.
Ker je tak človek.
Kako je vedel?
Ker zazna vsak drget.
Včasih si mislim,
da je v svojem rudniku tako globoko kopal,
da mu je hudič skočil naravnost v srce.
Zato me je izučilo, da sem lahkih nog.
Saj me nisi slišala?
Kje? -Povsod.
Toliko možnosti je bilo. -Ampak zakaj Southampton?
Najbliže je bil.
Iz Liverpoola je hitreje, vedno.
V Havani je bilo gotovo prijetno. In v New Orleansu.
St. Louis si preskočila. Škoda, lep most imajo.
Da si takole vlačila naokoli ves ta denar.
Kot smrdljivo vabo za dihurja.
Nekajkrat sva morala posredovati, da ni bilo po tebi.
Zakaj neki?
Hotel je, da pot končaš tu.
Bogu za hrbtom. -V pravi Ameriki.
Mogoče ti lahko na grob posadim topol.
Da se zliješ z njim.
Če te to kaj tolaži,
ga tudi jaz sovražim.
Izgubo ali dobiček ima za del posla.
Ti spadaš zraven.
Jaz tudi. Od obleke s Saville Rowa do čevljev Burlington.
Okrancljal me je kot za nedeljsko mašo.
Sovražim ga zaradi tega.
Ja, prav zares.
Izpusti me.
Iskreno rečeno, poniževanje pogoltnem.
Pred očmi imam dogovor.
Dogovor, ki ga želim spoštovati,
kljub temu, da zaudarja po žveplu.
Razen pri občasnih stroških.
Tudi do njih prihaja. Tako mu lahko
"pljunem v juho".
Pomilovanja vredno. Tako pač je.
Kaj pa še preostane slugi ponižnemu?
Bi me rad posilil?
Glede privoljenja si ne delam utvar.
Naskoči konja.
Uporabna zamisel.
Sploh ker se bliža noč.
Prerijske ostrige.
Ubila te bom. -Zelo dobre so.
Ne zdaj, ne takrat, ampak...
Nekoč.
Le če boš vstala od mrtvih.
Bom.
Se lahko, prosim, vrneš kot moj konj?
Pazi na velike.
Nisi take vrste ženska, kot sem pričakoval.
Ti pa si vse, kar pričakujem od moškega.
Kar igraj.
Če boš pobegnil, te bom našel.
Slednik sem bil.
Kje je drugi? -Raje pojdiva.
Nisem prišel zaradi tebe.
Nekdo bi te rad videl.
Kdo? -On.
Pusti me!
Moja torba.
Kaj? -Kje je?
Zaboj.
Pri šefu...
Drži konja.
Lahko... A lahko neham igrati?
Ne.
Prsti me že bolijo.
Zatekli so mi.
Neki baptist me je krstil po belsko, ko sem bil otrok.
Eli Whipp, "Bič".
Veš, zakaj?
Ker obvladam vrvi.
Rekel si, da vohljam po dreku. -Res?
To ni moje ime. Je tvoje?
Rotim te. -Ne bom te ubil.
Konj se bo odločil.
Boš videl, ali si ga dovolj napojil.
Izpusti ga.
To je bilo...
Bilo je... Hvala. -Za kaj?
Če ne bi prišel, bi me...
Tvoja stvar, ne moja. -Postala je tvoja. Hvala.
Zdaj ni več moja.
Si se zato vrnil?
Po konja?
In po to.
Kaj je notri?
Medicina. -Si bolan?
Samo brez nje.
Čarovnija.
Ni trik.
Nisem mislila tega. To je pramen las mojega sina.
Močno. -Ja.
Pripeljal me je sem. Da sem spoznala tebe.
Odhajam.
Kaj pa naj jaz?
Odloči se.
Konj, ki sem ga jahal, ni slab. -Pa stvari?
Vzemi, kar potrebuješ.
Vse potrebujem.
Potrebuješ samo tisto, kar lahko daš na konja.
Kam greš?
Na sever. -Te zanima, kam grem jaz?
Ne. -Na zahod.
Okrožje Caine, Powder River, Wyoming.
To je na severu.
Vsaj mesec dni ježe.
Tvoj govor... Si Angležinja? -Ja.
Vrni se v Anglijo. -Ne morem.
Kakor hočeš.
Vedo, da imaš vse to? Še 15 km ne boš naredila.
To ne more biti le dežela morilcev in tatov.
Mi boš pomagal? -Ne.
Prosim. -Dobil sem, po kar sem prišel.
Ne verjamem, da si prišel le po to.
Konja sem potisnila nazaj.
Prej ali slej bi šel pit. -Ampak storila sem to.
Tvoja stvar. -Pa popoldne? -Tisto ni bila tvoja bitka.
To pa ni moja. -Ne. Ampak zakaj sva tukaj?
Popoldne si bil še zvezan, jaz pa sem ležala v prahu.
Umoriti bi naju morali, pa sva še tukaj.
Vsi drugi pa so mrtvi.
Kot bi bilo čarovnija.
Kot da je čarovnija.
Nisi prišel le po torbo.
Mogoče te je torba poklicala nazaj.
Moja medicina je. Družinska.
To je pa moja.
Sinova.
Mrtev je.
V Powder Riverju
je človek, ki želi pozabiti, da je obstajal.
Zato bi ga rada spomnila na to.
Prisežem, da bo to zadnje, kar bo slišal.
Kako dolgo si v tej državi, gospa? -Dva tedna.
Koliko umorov si videla?
Štiri.
V dveh tednih?
Jaz vse življenje živim tu.
Ostal sem brez staršev, žene, potomcev, prijateljev, sorodnikov.
Videl sem požgane vasi. Tudi sam sem jih požigal.
Moški, ženske, otroci, ustreljeni, zabodeni, obešeni.
Doživel sem pekel in ga širil.
S tem bom živel in umrl.
Ne misli, da mi je mar za nekega fantiča.
Prosim te.
Prosim.
Znaš streljati?
Če ne gre drugače.
Ne bo šlo.
So te tile čakali?
So vedeli, da prideš? -Ja.
Znaš posušiti žival?
Mokre svinje ne bom vlačil vse do Kearneyja. -Kje je to?
Na poti na sever.
Od tam naprej boš šla sama.
Pa le niso vsi morilci in tatovi. Tudi tvoje vrste so.
Oboje sem že bil.
In bom spet.
Kako je?
Bolje, kadar sem sam.
Ne, kako ti je ime?
Več imen imam. -Katero ti je všeč?
Nobeno. -Tudi to naju povezuje.
Jaz sem Cornelia Locke. Lady Cornelia Locke.
Poglavarjeva žena? -Hči.
Nisem se poročila. In se tudi ne bom.
Pa škorpijonka sem. Poznaš to? -Kaj? -Nebesno znamenje.
Velika moda v Londonu. Razložila bom.
Za maščevanje mi gre.
Dozdeva se mi, da gre tudi tebi.
Meri v glavo.
MEDIATRANSLATIONS Priredil: Johnny