Король Вапол повернувся врятувати Королівство Драм.
Єдиний, хто міг врятувати це королівство,
підірвався в нас на очах.
Це королівство моє за правом.
Моє!
І ніхто не відбере його в мене знову.
Король, який покинув свій народ, не гідний трону.
Ти їв диявольський плід.
Моє тіло перетворилося на фабрику.
Воно здатне поглинути й перетворити все, що я їм,
у все, що я забажаю.
Ти монстр.
Я тут не єдиний монстр,
Далтоне.
Я покажу тобі монстра.
Ось він.
Мій колись вірний звір.
Нарешті
ти виявляєш до мене належну повагу.
Ти не викликаєш поваги!
Де твої солдати?
Двадцятьох лікарів і двох недоумків недостатньо, щоб повернути трон.
Не переймайся.
Мої солдати не бунтують.
Вони просто перетравлюються.
Пустельна лілія.
Чужинка серед цього снігу.
Пані Кожна Неділя.
Отже, ти пережила Малий Сад.
Але ти ще далеко від свого замку.
Ти переслідуєш нас знову і знову.
У тебе є незавершені справи з Бароко.
А тобі не набридло бути на побігеньках у соціопата?
Це вигідне партнерство.
У нього своя мета, а в мене своя.
Іноді, як зараз,
вони збігаються.
Цікаво, хто має рацію щодо тебе.
Він... чи я.
Можеш спробувати мене вбити,
але я не здамся без бою.
Це мене в тобі й інтригує.
Ти маєш знати, що Пан 0 дав Ваполу диявольський плід.
А саме Жвак-Жвак Плід.
І тепер він хоче повернути свій трон.
Навіщо ти мені це кажеш?
Цікаво, чи ти й Пірати Бриля його зупините.
Це не гра.
І це не їхня боротьба. Вони просто допомагають.
Облиш, принцесо.
Як хороша лідерка і сильна жінка,
ти захищаєш інших і звинувачуєш себе.
І я прийшла сказати —
так і треба.
Коли дивитимешся, як помирають твої друзі,
знай, що така ж доля спіткає народ Алабасти.
І це твоя провина.
Ледь не забула.
Тобі сподобається те, що він зробив зі своєю армією.
Зоро.
Чорт.
Усоппе! Зоро!
У нас проблема.
Король Вапол повернувся.
Він прямує до замку. І в нього диявольський плід.
Це пояснює армію монстрів, яка йде до села.
Де Далтон?
Пішов у розвідку і не повернувся.
- Мабуть, його схопили потвори. - Треба покликати Луффі.
Далтон попросив мене захищати селище. Іди ти, Усоппе.
Ні, я піду.
Я бачила, на що ви здатні.
Селянам потрібні капітан Усопп і пан Бушідо.
- Я приведу Луффі. - А ти встигнеш?
З цим я допоможу.
Я підозрював, що щось таке може статися.
Шлях надто довгий, і ніхто з нас не такий сильний, як Луффі,
тож потрібен план Б.
Ти вже випробував?
Щойно закінчив, тому ні.
Добре.
А як воно працює?
Пусковий механізм тут.
Гак зачеплений за трос у котушці,
він потягне тебе вгору.
Але за раз не вийде, тому знайди опору, перезаряди
і стріляй, поки не досягнеш вершини.
Добре.
- Тримайся! - Як швидко...
Молодець, принцесо.
Вона впорається.
Завжди намагаєшся мене вразити.
Я лише допомагаю.
Ти справді хвилюєшся.
Мені вже краще, чесно.
Буде краще, коли ти встанеш з ліжка.
Смакує?
Я додав приправи.
- Дуже смачно. - Так.
Зефф — добрий учитель.
Старий показав мені пару фокусів.
Хоч я йому ніколи цього не казав. Але...
Я самоук.
У всьому.
Починав з мамою.
Ти готував з мамою?
Не з нею.
Для неї.
Мама хворіла. Я був ще малим.
Хотів порадувати її.
Готуванням я виявляв їй свою любов.
Спочатку не дуже виходило.
Я готував їй обіди
з усього, що знаходив на кухні.
Закуски з перестиглих бананів.
Старі риб'ячі голови й недоварений рис.
Це був справжній бенкет гидоти.
Я ішов коридором
з гордо піднятою головою.
Медсестра зеленіла, коли я заходив у палату.
Але не мама.
Ніхто б не сказав, що вона хвора — так вона дивилася на мене.
Наче промінь сонця на тому ліжку.
Вона завжди казала:
«Мій маленький принце, що ти сьогодні приніс?»
Вона дивилася на лоток...
куштувала
й усміхалася.
Я думав, що справді допомагаю.
З часом я вдосконалювався.
Відточував навички, смакову палітру, пікантні поєднання.
Але поки я ставав вправнішим, їй ставало гірше.
Щоразу після тих обідів я так міцно її обіймав,
що їй перехоплювало дух.
А потім настав день, коли вже не треба було готувати обіди.
Тож...
кожну свою страву...
я готую для неї.
Санджи, я...
Друзі!
Віві тут!
Тому я тут.
Вапол от-от прийде.
Я здивована, що така квола істота дісталася аж сюди.
Це було необхідно.
Це наша Віві.
Отже, цей король іде по нас.
І в нього сила диявольського плоду.
Агенти Бароко не жартували, коли казали, що не дадуть нам спокою.
Добре.
Я його здолаю.
Треба спуститися й допомогти.
Ми спустимося, але битися не будемо.
Ми знову ховатимемося.
Ти тікаєш? Використай свої відьомські сили й бийся.
Хочеш битися? Уперед.
Я роками спостерігала, як Вапол тероризував цю країну.
Він і раніше був паскудою.
А тепер ще й диявольський плід.
Я не дивитимуся, які нові жахи він приніс.
Збирайся, Чоппере. Скористаємося таємним ходом.
Ми не можемо піти. Якщо буде бій, постраждають люди.
Треба залишитися і допомогти.
Допомогти?
Людям, які називали тебе монстром?
Людям, які стріляли в тебе? Хочеш їм допомогти?
Так, бо так робить лікар.
Щасливо тобі померти, малий.
Гаразд. Треба зібрати Намі.
Їй уже краще?
Усе завдяки цьому малому.
Майже.
Її лікування ще не завершено.
Я під'єднаю переносну крапельницю, щоб вона могла рухатися.
Гаразд! Тоді спускаймося з гори.
Упораєшся, Віві?
Так. Я зігріюся, поки ви готуєте Намі.
- Гаразд, Чоппере. Ходімо. - Так!
Ми їх затримаємо.
Беріть усе необхідне і ховайтеся.
Сюди. Швидше.
- Ось так. - Хутко.
Покваптеся!
Може, мені піти з ними?
Якщо їм знадобиться захист.
Що армія монстрів заподіє герою Малого Саду?
Не мій клопіт.
Агов!
А ти куди зібрався?
Битися.
Оце герой.
Селяни будуть у захваті,
що труп пришкандибав саме вчасно, щоб померти разом з ними.
Коли людина помирає?
Ти не маєш права казати цих слів.
Його кров на твоїх руках, і я не дозволю зганьбити його пам'ять.
Ця країна хвора.
Ми обоє це знаємо.
Доктор Хірірург теж це знав.
Він хотів зцілити цю землю,
і я дав йому загинути.
За це мені щиро шкода.
Але я не повторю цієї помилки.
Я не дозволю, щоб ще хтось загинув через тирана Вапола.
Це наш останній шанс звільнитися від нього.
Якщо ми не виступимо зараз,
він завжди нас гнітитиме.
Я буду битися,
хай там що,
з твоєю допомогою чи без.
Біс із тобою.
Ти перестарався.
Рахунок виставлю потім.
Треба поспішати. Вапол уже, мабуть, у селищі.
Що це?
Я забрав усю їжу, яку знайшов.
Навіщо добру пропадати?
Це куртка Намі?
Так. Ти нагадала мені, що надворі холодно.
Я не знайшов свою, тому позичив її.
Вона тебе вб'є, якщо зіпсуєш.
Спокійно. Що я з нею зроблю?
Так-так.
Принцеса Віві
з Алабасти.
А це хто?
Вапол.
Король Вапол!
І капітан Бляшаних піратів.
Я повернувся забрати те, що належить мені!
Ти розлютила багатьох впливових людей, принцесо.
Що він, у дідька, робить?
Розтягуюся.
Судячи з усього,
ми будемо битися.
Не раджу зі мною битися, пуцьвірінку.
Я таких їм на сніданок!
Ну...
Тоді, сподіваюся, ти голодний.
Луффі, чекай.
Зараз моя черга.
Твоя черга для чого?
Ти все те ж налякане дівчисько, що й багато років тому.
Відсічі не даси.
Відваги бракує.
Твоя безхребетність
тебе вб'є.
І всіх, хто стане на моєму шляху.
Тому що це, люба принцесо,
ознака справжнього
короля!
Те, чого твій дурний батько
так і не зрозумів.
Король — це лише людина.
А корона — головний убір.
Страждання твого народу
свідчить, що ти не знаєш, що означає бути лідером.
А мій батько знає.
Бароко його не зламає.
А ти не зламаєш мене.
Є час для дипломатії.
Але зараз
час діяти.
І я, Нефертарі Віві,
дочка Нефертарі Кобри,
не боягузка!
Що ж,
якщо хочеш дій, принцесо...
я зроблю тобі таку ласку!
Гарна промова, Віві.
Тепер моя черга.
- Залишилися лише ми з тобою. - Не зовсім.
Вапол забрав нашу армію,
але це не означає, що ми безпорадні.
Він не просто забрав армію.
Він її з'їв і виплюнув у вигляді...
Монстрів.
Меч усе виправить.
В укриття!
Ні!
В укриття!
Агов, потворо!
Удар Вбивча Зірка!
Мабуть, не почув, що зірка вбивча.
- Вони не падають! - Будемо битися, поки не впадуть.
Вапол повернувся! Треба йти звідси.
Що таке? Віві ціла?
- Так. Ми відведемо тебе до неї. - Потримай її. Я зміню крапельницю.
- Їй буде боляче! - Хлопці!
- Хто з нас лікар? - Ти сказав «лікар» чи «базіка»?
Не будь таким упертим і дай мені робити мою роботу!
Тобі варто його послухати.
- Чорт. - Що це за істота?
Що б це не було, вб'ємо його і пошукаємо лікарку.
Що відбувається?
Бароко послали по нас короля із суперсилою.
А це його поплічники.
Але ми не дамо їм нашкодити тобі чи ще комусь.
Залишайся тут. Пригни голову і не виймай крапельницю.
Гаразд, Чоппере. Час бути монстрами.
Так!
От халепа!
Сподіваюся, Намі не помітить.
Ти сприйматимеш це серйозно?
Я намагаюся тебе вбити!
Ти за це заплатиш!
Снігоруб!
Він вирвав жмут волосся?
Гаразд.
Що це таке?
Статика від афро робить його суперклейким.
Забери це!
От і домахався ногами.
Цих потвор не зупинити!
- Я думав, ти Володар руйнування. - І нас зараз руйнують!
Далтон!
У нього є диявольський плід? Тут у всіх є диявольські плоди?
Цікаво, який на смак той, хто їв диявольський плід?
Чоппере, мені б не завадила допомога!
Я зараз трохи зайнятий!
Ненадовго, потворо.
Мене звати Тоні Тоні Чоппер.
Ім'я, яке мені дав найкращий лікар у світі.
Тому
геть звідси!
Час тобі замовкнути.
Санджи!
- Що? - Відчепись!
Тобто? Це ти до мене прилип!
- Відпусти ногу! - Не смикайся хоч хвилинку.
Не та нога, йолопе!
- Ти не допомагаєш! - Ти теж!
Жалюгідна командна робота!
На противагу нашій.
- Ой-йой. - Ой-йой.
Ну що ж.
Атака «Бенкетний стіл»!
- Ось що таке командна робота. - Так.
Так.
- Хлопці. - Намі.
Намі!
Тікай!
Я не знав, чи ти повернешся.
Народ Драму — серце країни,
і я не перестану його захищати.
Обережно. Ти говориш як лідер.
- Це відьма! - Так.
Дивіться, як я чаклуватиму.
Луффі!
Віві!
- Друзі, ви все пропустили. - Намі, ти в порядку!
Я рада, що з тобою все добре.
Він переміг Вапола?
Луффі, це моя куртка?
Це Чоппер?
Як ти смієш?!
Королівство Драм є членом Світового уряду.
Напад на мене — міжнародний злочин!
Піратові до такого байдуже.
Ти б знав, якби був справжнім піратом.
Досить!
Я вас усіх рознесу на друзки.
І почну з цього потворного піратського прапора!
Ні!
Луффі.
Ні.
Він ще дурніший, ніж я думав.
Віддав своє життя
за якийсь безглуздий клаптик тканини.
Багато ти знаєш,
язикатий.
Череп з кістками — це символ.
Символ незламності.
Символ... переконання.
Але як?
Це ж було пряме влучання!
Цей прапор —
не предмет для глузування!
І не мішень!
Правда, Чоппере?
Так.
А тепер відійдіть, хай я з ним покінчу.
Якщо тебе не вб'є гармата,
у мене є інша зброя.
То ось які пірати.
Луффі — унікальний пірат.
Зоро! Ми їх довго не затримаємо.
Треба йому допомогти.
Я тримаю!
Зоро!
У мене все!
Я підвів його в Логгороді. Ніколи більше. Луффі!
Гум-Гум...
- Аероудар! - Аероудар!
Так!
Молодець!
Луффі, ти це зробив.
Докторе...
королівство врятовано.
Усе буде добре.
У нас усе буде добре.
Ми змогли.
Класична історія для Піратів Бриля.
Хтось у гарному настрої.
Що ж, радій.
Бо коли ми візьмемося за твої рани, ти вже не усміхатимешся.
Це кінець?
О ні.
Це тільки початок.
Агов!
Знімімо з вас кайданки. Подбайте про поранених.
Застосуйте свої навички.
Хутко!
Добре, до роботи.
Зручно, правда?
Я міг і на гору видертися. Власне, я цього хотів.
Я наче той гірський козел, який легко долає вершини.
Усоппе! Зоро!
Ви прийшли!
- Яке щастя, що з вами все добре. - Дрібниці. Здолали кількох монстрів.
Де Намі?
Намі, ти одужала!
Так, я в нормі.
Уже не почуваюся як мрець.
Нема за що.
Це моє пальто?
Додай до мого рахунку.
Чому ви затрималися? Що ви тут робили?
Товкли дупу королю.
Той юнак переміг Вапола.
Щоб мене кліщ вкусив.
А що його лейтенанти?
Про них подбали Санджи та Чоппер.
Легко, якщо чесно.
Хто такий Чоппер?
Він!
Син Хірірурга.
Дякую.
Усім вам.
Завдяки вашій боротьбі
це королівство відродиться.
Вважай, що рахунок сплачено.
Народ матиме свого лідера.
Виходь, оленю.
Пливімо з нами.
Що? Що ти кажеш?
Будьмо піратами разом.
Я б хотів бути піратом з вами,
але не можу.
Що означає «не можу»?
Ти мені життя врятував.
Нам потрібен лікар, зважаючи на всі наші халепи.
І твої крутезні трансформації знадобляться в майбутніх битвах.
Досить!
Я вам усім дуже вдячний
за те, що ви такі добрі до мене, і за все, що ви зробили,
але я олень.
У мене є копита, роги й синій ніс.
Я не людина, як ви.
Я ніколи не буду частиною команди. Це неможливо! Це...
Замовкни й ходімо з нами!
Це точно подіє.
Гаразд. Я з вами.
Так!
Зустрінемося надворі. Мушу спершу дещо зробити.
Докторино!
Нам треба поговорити.
Нарешті з'явився мій помічник.
Ти тут такий безлад розвів.
Доведеться тобі шукати заміну всім лікам, які ти зіпсував.
Докторино, я йду.
Так. Я щойно сказала тобі шукати...
Я йду з ними.
Буду їхнім корабельним лікарем і попливу з ними навколо світу.
Ти невдячний шмаркач.
Після всього, що я для тебе зробила.
Дала тобі дім,
навчила медицини.
І я дуже вдячний за все.
Але я маю йти за покликом мрії.
Ти?
Маленьке плаксиве оленятко буде піратом?
Ти не виживеш у морі.
Можливо, я такий,
але я ще й людина, і в мене є мрії.
І я не попливу сам. У мене є друзі. Ти...
Ти мене не зупиниш!
Отже, ти підеш за своїми дурними мріями.
Як той старий шарлатан.
Ти закінчиш, як він.
Повернися!
Тепер я!
Чому він так довго?
Це нелегко.
Уперше покидати дім.
Що це?
Сідайте. Ми спустимося з гори в море!
Знову інакший Чоппер?
Я ззаду!
Луффі!
Вітаю на борту, лікарю.
Мій перший піратський корабель.
Час вирушати!
Уперед!
Я знаю, як це.
Іти з дому.
Але не хвилюйся.
Тепер ти один із Брилів.
Твій дім — «Всюдихідний Меррі».
І ми тебе підтримаємо.
Завжди.
Ой! Я залишив наплічник з усіма речами.
Ти про цей?
Він був у санях.
Але я не...
Докторина.
Мабуть, вона знала.
Що це?
Це таємниця.
Те, що треба.
Знайшов у зброярні.
Навіщо це тобі?
Я не люблю плаксивих прощань.
У Хірірурга була одна ідея, як зцілити цю країну.
Зрештою він знайшов спосіб,
але не зміг його втілити.
Підіймай.
Лікарко, що це таке?
Дивися.
Дізнаймося, чи він мав рацію.
Так... гарно.
Як сніг,
але схоже на...
Цвіт вишні.
Додай світла.
Коли люди втрачають надію, вони піддаються страху.
Їм потрібно повернути надію.
Сильні емоції, які він відчув, дивлячись
на цвіт вишні,
зцілили його.
Немає нічого неможливого.
Ми ніколи не здамося.
Уперед, дурний хлопчисько.
Якщо людина змогла подарувати цвіт вишні цій крижаній землі,
можливо, олень зможе стати піратом.
Безумці здатні на дива.
Безумці врятували цю землю.
Не лише Доктор Хірірург.
Монкі Ді Луффі.
Він особливий юнак.
Можливо, саме він знайде Єдиний Скарб.
У нього таки є щось спільне
з Ґол Ді Роджером.
Ґол Ді?
Ти про Ґолда Роджера?
Так його тепер називають?
Наш олень приєднався до дуже цікавої особи.
Воля Ді живе.
Будьмо.
Увага, народ.
Привітаймо нашого нового корабельного лікаря.
Тоні Тоні Чоппер!
Чоппер!
Чоппере, поглянь!
Так!
Є ще динозавр, якого я вбив?
Ніколи й не було, бо ти нікого не вбивав.
Так!
Мені так весело ще не було!
Можна спробувати ту штуку з ножем?
Занадто для тебе? Я думала, ти вже звикла до наших витівок.
Ні, просто...
- Хочеш пива? - Я люблю гарячий шоколад.
Я сумуватиму за цим.
Сумуватимеш?
Ти кудись зібралася?
Коли приїдемо в Алабасту, наші шляхи розійдуться.
Ви мене висадите і вирушите по Єдиний Скарб.
Так. Ми знайдемо Єдиний Скарб.
Але спершу допоможемо тобі перемогти агентів Бароко
і врятувати королівство.
Справді?
А ти гадала, ми тебе залишимо?
Як я й казала: я думала, ти вже звикла до наших витівок.
Ти одна з нас.
А друзі допомагають одне одному.
Дурненька.
Я не мала сумніватися.
Я вдячна вам усім.
Якщо ви мені допоможете, то маєте дещо знати.
Те, що я дізналася під прикриттям, і те, за що Іґарам віддав життя.
Це так ти говориш із керівником?
Перепрошую, Пане 0.
Дозорчим відомо про наші плани.
Я послав Невдачливих прибрати безлад.
Пірати Бриля...
...взяли принесу Віві...
Віві. Зникла принцеса Алабасти.
Я впізнала один з голосів.
Пірат Бриля.
- Але інший... - Пан 0. Лідер Бароко.
Ми розкрили їхню найбільшу таємницю.
Справжню особу Пана 0.
Якщо він знав, що цей запис існує, Пан 0 має доступ до інформації.
Зв'язки.
А Ґарп не хоче розкривати ім'я Пана 0, поки не матиме доказів.
Саме звинувачення похитне репутацію Дозору.
Якщо ми кидаємо виклик Бароко,
ви маєте знати, проти кого боретеся.
Бароко...
Пірати Бриля...
Усе вказує на Алабасту.
Ми пливемо туди.
Пан 11 і Пані Четвер
підтвердили знищення перехопленого сигналу.
Добре. Є новини щодо того, хто такий Пан Принц?
Наразі нема.
Ми його знайдемо.
Як там король Вапол?
Вибув.
Навіть із таким щедрим подарунком він зазнав невдачі.
Ми отримали те, що хотіли.
Його королівська скарбниця посприяє нашій справі.
Тобто твоїй справі?
РОЗШУКУЄТЬСЯ СЕР КРОКОДИЛ
ВИНАГОРОДУ СКАСОВАНО
Годі тобі.
Що добре для мене,
добре й для тебе.
Для всіх нас.
Я скликала агентів-офіцерів в Алабасту.
Вони мали б бути ефективнішими за інших.
Мені набридло виправляти помилки агентів нижчого рангу.
Кмітливо, Ніко Робін.
РОЗШУКУЄТЬСЯ ЖИВА АБО МЕРТВА НІКО РОБІН
Я просила не називати мене так.
Спокійно.
Усе, заради чого ми працювали, скоро дасть плоди.
Ми починаємо операцію «Утопія».
Алабаста впаде.
І я
буду на крок ближче
до Єдиного Скарбу.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин