-Hvor er du født? -I Kingsley Falls, uden for Quebec City.
-Dato? -7. marts 1983.
Mine forældre hedder Greg og Lana.
-Hvad er adressen på dit barndomshjem? -231 Evergreen Lane, Quebec City, Quebec.
-G0A1B0. -Godt klaret.
-Din tur, Andrew. Ikke smile. -Undskyld, det gør jeg ikke.
-Hvor er du født og hvornår? -Kinburn, Ottawa, 7. juni 1981.
-Kinburns postnummer? -K0H2H0.
-Dine forældres navn? -Bill og Elodie Girard.
Din mors pigenavn?
Rambert... Nej, Rainer!
Hvordan gik det i dag, Gabe, din skid? Fik du noget ud af busken?
Pokkers. Hvem tager radioen i aften?
Godt... Jeg tager den.
Det er vist blevet sengetid. David, held og lykke med opgaven i aften.
Vil du hjælpe ham i 20 minutter?
30 minutter.
Fint. Tag den tid, I har brug for.
Jeg elsker dig, David. Jeg elsker dig meget højt.
Kald mig Andrew.
-Andrew? -Ja.
Synes du om det her, Andy? Nyder du, at jeg kalder dig Andrew?
Jeg elsker det.
Han er blevet mere stædig, ikke?
Jo.
Er det ikke dejligt?
Næsten som før i tiden.
Ja... Jeg var begyndt at glemme.
-Vi skal af sted. -Ja.
Goddag, miss.
Vil du tage solbrillerne af?
-Er det her en officiel volontørkontrol? -Ja, det stemmer.
Deres papirer, ma'am.
Er De blevet klippet for nylig?
Halskontrol!
Miss.
-Skal du bruge et minut til? -Fornemmer jeg en vis attitude?
Hun er ren.
De kan køre nu.
Hav en god dag.
Hallo! Alle varer skal købes med et gyldigt indkøbskort.
Kontanter accepteres ikke længere.
-Rør mig ikke! -Din lille tøjte.
-Du er meget kønnere uden tænder. -Nej, skyd pikken af ham i stedet!
-Det er en bøsses værste mareridt. -Stop.
Du er køn.
Hvad laver du ved flyveforbudszonen, din lille skiderik?
Rolig, den er på vej til området. Se.
Hjælp! Jeg har en på bagsædet! Vi skal have ham ind.
-Hvad? -Han er såret.
-Zabi, åbn døren! -Okay, jeg klarer det.
Få ham ind og tryk på såret. Jeg har hans ben.
-Pokkers. -Ved du, hvad der er sket?
-Rolig. Okay. -Hvad fanden sker der?
-Hvem fanden er det?! -Læg ham midtpå.
Zabi, kom. Hold her, så henter jeg mine ting.
-Herregud... -Ikke kigge, bare tryk.
-David? Skynd dig! -Herregud, hvad er der sket med hovedet?
-Flyt trucken. -Hvad snakker du om?
-Hvad fanden er det her? -Er du parat? Tak.
-Klarer han sig? -Jeg må undersøge sårene.
-Zabi, flyt trucken, vi kan få besøg. -Hvad fanden har du lavet, Sarah?
-De dræber os. Sig, at det var min skyld. -Men det er det jo også.
-Det er David, jeg må tage den. -Zabi, skynd dig.
Dæk for mig.
-Hej, skat. -Hej, er alt i orden?
Jeg skal arbejde over.
Det er ikke sikkert længere. Vi skal have Zahabia væk herfra.
-Nej. -David har ret.
Vi har kun kort tid, før de finder de døde volontører.
-Vi skal af sted nu. -De har måske fundet dem.
De kan have sendt scanners ud for at gennemsøge hver eneste centimeter her
og sat vejspærringer op ved alle veje. Vi skal væk.
Nej, vi holder os til planen og bliver ved radioen.
-Hvad præcis har det ført til? -Vi kan høre fra dem når som helst.
Eller også tager det en måned til. Vil du blive her så længe?
-Vi har intet valg. -Og hvad med hunden?
Hvor længe vil du fortsætte med den leg og fodre ham i ugevis?
Vi er her, fordi I stoler på mig, ikke?
-Jo, selvfølgelig gør jeg det. -Ikke?
-Jo. -Det vil sige, at vi bliver her.
Vi har lockdown, så ikke mere fiskeri, bønner på altanen, løbeture
eller rygepauser. Vi har været alt for slappe. Vi må holde os til reglerne.
Jeg er den eneste, der har gjort det her før, så I må stole på mig.
Det skal nok gå. Vi må bare holde os til planen.
Hvad gør vi med stregkoden på sofaen?
Du gør altid sådan her. Du tænker for meget på andre.
-Du må beskytte os og vores venner. -J, du giver mig hovedpine.
-Du kender ham jo slet ikke. -Jeg ved, at han er mærket...
...ligesom Zabi. Hvad betyder det med en person til denne sidste gang?
-Sarah. -Stop.
Du kan ikke redde alle.
Men jeg kan forsøge.
Jeg tager et bad.
En person dukkede ikke op 15.45. Send myndighederne til adressen.
Følg med her.
Op med dig. Kom nu.
Jeg skal fodre hunden, men kommer afløser jer.
Okay, men skynd dig, inden jeg falder i søvn igen.
-Hej. Du er vågen. -Hej.
-Hvordan har du det? -Okay.
Er du sulten? Vil du have kaffe?
-Kaffe lyder faktisk godt. -Okay.
Jeg hedder Zahabia. Har du sovet godt?
Ja, rigtig godt... Mærkeligt nok.
Godt. Vi ses om lidt.
Værsgo. Vi har hverken sukker eller mælk. Det er jeg ked af.
Det er okay.
-Har du det lidt bedre nu? Godt. -Takket være dig, vil jeg tro.
Er du sygeplejer eller læge?
-Eller var du det? -Jeg var sygeplejerske.
Jeg læste til læge, da alt brasede sammen.
Du kunne godt have narret mig.
Rolig.
Ofrenes kroppe er fundet, og de pårørende er underrettet.
Vi fortsætter med at lede efter beviser på gerningsstedet.
Oplysninger om den potentielle gerningsmand er blevet sendt ud.
Jeg påskønner jeres hjælp. Jeg tager af sted så snart jeg kan.
-Jeg er ked af at være en byrde. -Det er du ikke.
Så... Det her er vores radio.
Vi venter på koordinater fra min kontakt i Canada. De forsøger at finde
en sikker grænsepassage til os. Koordinaterne sendes kun gennem den her.
Så denne radio er vores livline.
Jeg har gjort det her før med nogle andre grupper, men nu tager alle af sted.
-For altid. -Vi aflytter radioen på skift.
-Så den er altid bemandet. -De kan kontakte os når som helst.
Vil du ud af landet i en fart?
Volontørerne er kontroversielle. I dag har I chancen for at forklare seerne
hvad I repræsenterer.
Det er en gruppe bekymrede borgere, som ved, at grundlaget for et samfund
begynder i ens nabolag, og illegale indvandrere kommer stadig i massevis
-med deres narko og bomber... -Tv, sluk!
-Der skal sættes hårdere ind. -Hvad vil De foreslå?
Vi må begynde at overvåge selv og finde ud af, hvem vores naboer er.
Vi må beskytte vores børn, vores kultur og vores livsstil, og efterhånden
vil vores organisation have volontører i hver eneste storby.
Som en milits? Det lyder, som om De vil skabe en milits.
Det vil jeg ikke kalde det. Vi vil legemliggøre den forandring, vi ønsker.
Bevare status quo, mener De? Så ønsker De vel ikke forandring?
Du forstod indholdet. Nu er du bare pedantisk.
-Deres følgere bærer uniform. -Det orange? Er det en uniform?
Og Deres medlemmer er især hvide.
Undskyld, men vi opfordrer alle, som tror på sagen, til at gå med.
Jeg kan ikke sige præcis, hvordan vores følgere ser ud.
Men det kan jeg. Jeg har tallene her. Kan vi vise vores seere det?
Som De ser, går 89 procent af Deres gruppe ind for fri våbenbesiddelse.
Jeg har set den såkaldte "rapport", du taler om.
-Præcis hvem har lavet den? -De er også rapporter
om afdelinger med forbindelse til voldelige hadforbrydelser.
De rapporter er falske. Det rene opspind.
-Vil De kommentere tallene? -Nej, for de er opdigtede.
Jeg tror...
Med al respekt, så tror jeg, at vi er færdige her.
Har du valgt et navn?
Jeg har altid syntes om Isko.
Isko?
Jeg ved det ikke. Du lignere snarere en Justin.
Nej. Det er det minst filippinske navn, jeg har hørt, bortset fra Brett.
-Pyt. Du kan hedde, hvad du vil. -Det betyder noget.
Formindsk mig ikke, min pige. Det betyder noget for mig.
Okay.
Og du læste til arkitekt? Men nu arbejder du som...
Som... projektleder i en uafhængig organisation, som tager sig af
hjemløse HBTQ-unge.
-Wow, okay... Det var meget specifikt. -Ja.
Og vi må også løse det grundlæggende. Fødselsdag, adresse, forsikring.
-Den slags. -Ja.
Med jeg holder mig til Isko.
-Du burde nok blive i sengen. -Jeg har ligget ned i to dage og skal op.
Jeg har vildt ondt i røven.
Hvad er det her?
Hvem er det her?
-Kan du heller ikke sove? -Jeg sagde, at han burde sove.
-Det burde du også. -Rolig vagt?
Ja, som sædvanligt.
Jeg er tidligt oppe, så jeg fodrer hunden.
Har I hund? Jeg elsker hunde.
Hvis du skal blive her, må du hellere lære det her også.
Hold dig i nærheden og pas på hovedet.
Har du mit vand?
Tag en af de der vandflasker. Rul den hen over gulvet til ham.
Hvem er den bøsse?
Vil du have spanden tømt i weekenden, så brug ikke det sprog.
Vi havde styr på alt. Sikre huse, logistik, men stedet var usikkert
da vi ankom. Sarah tænkte hurtigt, og så havnede vi her hos ham.
-Jeg er ikke med. -Volontørernes huse er flyveforbudszoner.
De kan beholde deres privatliv til gengæld for deres hengivne støtte.
-Sagde du ikke, at det er hans hus? -Vi gemmer os helt eksponerede.
Du godeste... Jeg fatter ikke, at I ikke har kvalt ham endnu.
-Jeg kunne ikke have ladet være. -Vi gør ham ikke noget.
Vi har brug for han i øjeblikket. Når vi rejser, lader vi ham gå.
Jeg sagde lockdown, for helvede! Ind med jer!
-Skal jeg tage rutinekontrollen? -Nej, jeg gør det.
Gabe, tjek ind.
Gabe, din skiderik, hvor er du? Tjek ind.
-Så er jeg her. -Jeg holdt stolen varm til dig.
Tak.
Bare slap af. Vi bliver her et stykke tid.
-Hvordan har du det, skat? -Det er som et slag med en pistol.
-Har David tjekket dig? -Ja, han tror, det er en hjerneblødning.
Det er ikke morsomt.
Vi har stadig ikke fået tingene ud af trucken
og det gælder også de smertestillende piller, som du har brug for, Sarah.
-Vi må ikke risikere noget. -Der er gået næsten to dage.
Radioen har været helt stille, og vi har brug for tingene
-og jeg vil have min tacosauce. -Du giver mig hovedpine igen.
Jeg går derud.
At mætte en ekstra mund er en byrde, vi ikke har brug for.
-Du er paranoid. -Nej, jeg er bare forsigtig.
-Sådan er du altid med nye mennesker. -Nej.
-Du bliver indelukket, paranoid og sur. -Han er ikke ny, men en totalt fremmed.
Han er mærket, og vi forsøger at komme ud, ligesom ham.
Jeg siger bare, at vi må være forsigtige, okay?
Det er indviklet nok, uden en bøsse, som kan svæve over grænsen
-på vores bekostning. -Nu lyder du som dem.
-Klap i. -Vær nu rar.
Han har fået lov til at følge med os, og Sarah stoler på ham,
så det er alt, du behøver at vide.
Jeg elsker dig virkelig, David, men du tager fejl.
-Han kan udgøre en risiko. -Sarah har i det mindste sprut.
Her er dine kort. Spar er trumf, og man bekender kulør.
Hvis nogen spiller hjerter, gør du også. Vi spiller i par, det er dig og Jared.
-Vi knuser jer. -Nej, for Zahabia er en korthaj.
-Det vidste du vist ikke? -Man spiller med kulører.
Okay, så begynder jeg med klør tre.
Et stærkt første kort.
Jeg håber, alle er opmærksomme.
Han kan jo danse.
Kør, kør, kør.
Er du okay?
Tag det roligt.
-Hvad laver du? Det er jo tidligt. -Nej, David, det er faktisk ret sent.
Nej, det er ikke. Ti nu stille. Arjay, noget at drikke?
Sværg højtideligt, at du altid...
...negre, perkere...
Jeg synes, at vi alle burde... hvile os lidt.
David.
Har du ikke radioen i aften?
Fandens!
-Kan jeg ikke bytte med nogen? -Hvem?
-Jeg kan gøre det. -Nej, du skal oplæres først, men...
-Nej. Jeg lærer ham det, okay? -Er du sikker?
-Ja, hvil dig bare. -Okay, men vær sød ved ham,
-din paranoide surmuler, okay? -Ja.
Godnat.
Så går vi.
Det her er vores radioapparater. Walkietalkien og kommunikationsradioen.
Walkietalkien skal altid stå på kanal 3. Det er volontørernes kanal.
Kommunikationsradioen rører du ikke, du lytter kun.
Hvert 15 minut skriver du i loggen. Det viser, at du ikke er faldet i søvn.
-Ja, men hvad skal jeg skrive? -Hvad som helst.
Bare sørg for, at det holder dig vågen.
Vi må ikke misse det. Når vi har fået koordinaterne fra Sarahs kontakt
har vi en time til at komme til mødestedet, inden vinduet lukkes.
-For altid. Ser du, hvor vigtigt det er? -Ja, selvfølgelig.
Hvis du hører noget i aften, hvad som helst, skriver du det ordret ned.
-Ord for ord, tydeligt og uden fejl. -Koordinaterne eller volontørerne igen?
Når du har skrevet det ned, vækker du os alle hurtigst muligt,
og så tager vi til mødestedet. Fik du fat i det hele, makker?
Eller skal jeg skrive en manual?
Hvad er der med dig?
-Hvad er der med dig? -Det har jeg sagt.
Ja? Ja, det har du. Du er bare en lille dreng, som vil væk herfra.
Det vil vi alle vel?
Jeg er ligeglad med, hvad din historie er, Arjay.
Men du skulle ikke være en del af min, så ødelæg det nu ikke
For så kan du vinke farvel til din fribillet over grænsen.
Jeg troede, du havde glemt mig. Hvad skal vi have til middag?
Jeg havde tænkt mig at give dig denne smøg... som jeg lovede i går...
...indtil du kaldte min ven bøsse.
Hvis du vil sige undskyld, ombestemmer jeg mig måske.
Men det er han jo, ikke sandt?
Bøsse? Nej. Han er gay. Og jeg er muslim.
Og du er en hvid volontør, som vil se os døde.
Nej, jeg vil ikke se dig død, for du er kvinde.
Men måske bøssen, fordi han er en fyr.
-Jeg vil bare ikke se på dig. -Fordi jeg er en perker?
-Husker du, at du kaldte mig det? -Det har jeg aldrig gjort.
Jo, det har du. Du kaldte mig perker,
-men du holdt op. Hvorfor? -Jeg har aldrig kaldt dig sådan.
Du kaldte mig blatte og så, at det sårede mig...
...og så stoppede du.
Det var let at stoppe, ikke?
Det tog lidt tid at nå dertil, men vi gjorde fremskridt.
Ja, indtil den skaldede kælling slog mig i ansigtet igen.
Hun behøver ikke gøre det hver gang jeg skal svare i radioen.
Hun kan bare bede mig pænt.
Jeg vil tale med hende om det. Det er vigtigt, at vi er civiliserede.
Civiliserede? Hvad fanden...
Jeg sidder lænket i min egen lade! Og skider i en spand!
Civiliseret?
Den barberede fisse har adfærdsproblemer, som går ud over mig.
Du hjælper ikke dig selv ved at tale på den måde.
Hallo. Sarah sagde, du skulle gå i seng.
Jeg er blevet oplært nu.
Er du okay?
Er du nogensinde holdt op med at tænke på... de idéer, du tror på,
eller den sag, du går ind for? Fordi det hele måske er forkert?
Hvad mener du?
Alt, hvad volontørerne gør og siger, og hvordan det påvirker andre.
-Sæt nu det er forkert. -Nej, det er det ikke.
Men... sæt nu?
Hvilken slags smerte gennemgik du?
-Hvornår begyndte du at tro på tingene? -Jeg ved...
...ikke, hvad du forlanger af mig.
Jeg spørger bare, hvornår du begyndte at føle sådan.
Hvad skete der med dig?
Jeg vil ikke snakke mere.
Jeg har ikke lyst til at snakke. Giver du mig smøgen eller hvad?
Du er en dygtig danser, Arjay.
Okay.
Det er, som om du er ligeglad med, hvad andre synes om dig.
Det er jeg også. Jeg forsøger i hvert fald.
Bare jeg var sådan.
Hvad er der, David?
Jeg er...
Jeg er meget glad for, at du er her.
Hvorfor kan vi ikke tale om det? Hvorfor går vi altid i stå på samme sted?
Der er intet at finde ud af! Skal du absolut analysere mig?
Jeg har jo fortalt, at jeg vil beskytte min kultur, min livsstil og mit land!
Du og dine er i gang med at udskifte hele min race, og sådan er det.
Det er det største folkemord, verden har set.
Har du overvejet, om det er forkert?
-Jeg forsøger at forstå denne vrede. -Jeres eksistens er en trussel mod os.
-Jeg hader denne samtale! -Fordi du er bange for den.
Hold kæft! Hold kæft!
Har du nogensinde fortrudt det?
-Hvad? -Vores dumme tatoveringer.
Mener du det? Selvfølgelig ikke. Det var en fin aften.
Nej, nej, nej... Jeg er så dum. Jeg er så dum...
-Nej, det er okay. -Nej, det er det ikke. Undskyld...
-Du behøver ikke undskylde. -Du er ikke...
Jeg er meget fuld lige nu.
Og det var ikke min mening at...
Jeg er ikke...
Vi ses i morgen.
Vent.
Giv bøsserøven et godnatkys fra mig.
Udmattende...
...ikke sandt?
David? David?
-Hej. Hvordan går det? -Han kom herned og faldt i søvn.
Lille fjols. Jeg tager ham med op. Er alt okay med radioen?
-Ja, fint. -Nogen spørgsmål?
Det skal nok gå fint.
-Hej. Kom, vi skal i seng. -Jeg skal bare...
Det er okay.
Sådan...
Rolig, rolig...
-Småsnak er okay, men læg ikke det der. -Kig ikke i mine kort.
-Det er ikke pænt. -Hvad vil du gøre?
-Jeg gør sådan her. -Hej, mester.
Kom. Hvad så?
-Hvad er der sket? -Jeg faldt.
-Vil du fortælle mig en hemmelighed? -Jeg hørte nogen udenfor.
Hørte du noget?
-Skal far putte dig igen? -Skal jeg se efter?
-Jage monstrene væk? -Skal jeg se efter? Okay! Kom her.
Giv mor et kys.
-Tak. -Sådan, er du parat?
-Jeg elsker dig. -Godnat.
Hvad sker der?
Sarah! Få ham væk fra vinduet.
Det er okay.
Volontør 9947, tjek ind. 9947, tjek ind, sagde jeg.
For fanden da!
Jared! Jared, vågn op! De taler til os. De vil tale med 9947.
-Gå tilbage til radioen nu! -9947. Op med dig, skat.
Så slap dog af, din idiot. 9947 melder sig.
Vi er fem minutter væk. Vi kommer nu.
Jeg har stadig kun underhylere på.
David! Zabi! Kode rød!
-Hvad sker der? -Vi taler om det senere, gå ned. Nu.
Tag kjolen på, din skiderik. Vi er aktiverede og skal lave rav i den.
Ja, for fanden. Jeg er parat.
-Fandens! -Kom. Arjay, gå ned. Skynd dig!
Ned i kælderen. Hurtigt.
Okay...
-Sarah, skal vi tage hunden op? -Nej... Tag hans tøj på.
-Tage hans tøj på? -Ja, du svarede som 9947,
-så du skal være ham. -Nej, Sarah. Vi truer med at skyde ham.
-Skyder vi ham, er vi døde. -Sarah, vi har ikke planlagt det her.
Derfor laver jeg en plan. De ved sikkert ikke hvem han er. De sagde ikke hans navn
-og det plejer de. -"Sikkert"?
-Vi har ikke tid! Tag hans tøj på! -Fandens!
For helvede!
-Zabi? Hjælp mig med den her. -Hvad sker der?
Volontørerne kommer, ti stille.
-Tag radioen. -Lav en kande kaffe og vær normal.
-Jeg sørger for, at hunden er tavs. -Sarah, er kaffe en god idé?
-Skal jeg byde på kaffe? Pistolen. -Jeg skal bruge den til svinet i laden.
-Tag kniven, jeg skal bruge pistolen. -Okay.
Pokkers...
-Hjælp! -Hold nu kæft!
-Hjælp! -Hold kæft! Vær stille!
-Er du Victor? 9947? -Ja, det stemmer.
Saml dine ting sammen, vi skal skynde os.
En bøsse dræbte to af vores brødre 15 kiliometer herfra.
Hold mund.
Vi samler alle i området til et jagtselskab.
Vi skal more os med dem.
Ingen dræber to af vores uden at blive straffet. Hop op i bilen.
Okay.
-De dræber ham. -Han er smart. Han klarer det.
-Sarah? Hvad skal vi gøre? -Vi kører vel efter ham?
-Hvorfor tændte ingen den igen? -Sarah? Han har brug for vores hjælp.
Han gør, hvad han skal. Han kommer altid tilbage.
-Det er anderledes denne gang. -Vi holder os bare til vores regler.
Hvem tænker på radioen? De kan have kaldt os, mens den var slukket.
Til helvede med radioen, de dræber ham!
Vær ikke så følsom. Jeg forsøger at fokusere.
-Hvad gjorde du ved ham? -Lukkede munden på ham.
-Hvad du end gør... -Arjay, flyt dig.
Jeg ved, at han er din ven, men du kan ikke gøre det alene. Det er dumt.
Jeg holder mig på afstand. Jeg vil bare vide, at han er okay,
så flyt dig nu.
-Ud med dig. -Det er for farligt.
Det er sikkert. Sikkert for mig, for jeg er ikke mærket som dig.
-Vi er ikke så forskellige. -Men jeg kan passere,
-så gå ud af bilen! -Følelser fører til dumme beslutninger.
Sådan har det været i hele mit liv, men din beslutning får jer begge dræbt.
Jeg ved, du holder meget af ham, men jeg lader dig ikke køre.
Hvorfor gør du det her?
Jed ved, hvad du føler.
-Klap i. Du ved ikke, hvad jeg føler. -Jo, jeg gør.
-Du ved ikke, hvad jeg føler! Du ved... -Dave, jeg ved præcis, hvad du føler.
-Okay? -Undskyld.
Det er okay.
Nej, David.
Det var ikke derfor, jeg kom. Jeg er ked af det.
Du må gerne tage med.
David, kom her.
Det er okay.
Jeg ved, at en undskyldning ikke betyder noget for dig,
men det ændrer ikke det faktum, at jeg ked af, hvad der skete.
Det vil ikke ske igen. Jeg lader det ikke ske.
Du er skør, hvis du tror, at dine ord vil gøre nogen forskel.
Er der noget, jeg kan gøre for at vise, at jeg virkelig er ked af det?
For at få dig til at stole på mig igen?
Nej.
Jeg havde aldrig set dette foto.
Du har en fin familie.
Jeg lader det blive her. Vi ses til middagen.
Jeg vil bare have en øl.
Giv mig en øl, så glemmer jeg, at din ven er en fisse.
Volontører i området, kom til sten- bruddet. Vi skal smelte snefnug.
Dumme svin!
Fandens.
Nej...
Du burde dække halsen.
-Jeg synes ikke om, at han er der alene. -Arjay ordner det.
Han tog af vist også af David. Godt, han bankede lidt fornuft i dig.
Hvis du gør sådan der igen, låser jeg dig inde i laden.
-Du kunne have ødelagt hele operationen. -Jeg har fattet det.
For fanden.
Arjay, vær stille.
Vi har et alvorligt problem.
-Det er jo sindssygt. -Nej, David. Det er sindssygt
at være et sted, hvor folk kan angribe dig, hvis du holder Zabi i hånden.
Nu er du paranoid. Det kan ikke blive værre end det her. Nogen...
-Nogen vil gøre noget. -David.
De mærker folk nu.
Den gruppe, Sarah er i nu...
...har dem.
Tænk over det, okay?
Tænk grundigt over det.
-Hvorfra kendte du til mit mærke? -Jeg fandt den i dit forråd.
Selvfølgelig.
David siger, at du sidder ved radioen hele dagen. Du burde holde en pause.
Sig, hvad der skete derude, så siger jeg, om jeg vil holde en pause.
De er blevet større. De vokser og er mere organiserede.
-Og? -Og vi skal videre nu.
-Dårlig idé. -Sarah.
Der er gået flere måneder.
Denne operation er slut.
Vi venter på et spøgelse.
Vi lovede David og Zabi at få dem over grænsen, og det vil vi gøre.
Vi var ved en vejspærring i tre uger og holdt udkig ved en vej i bjergene
efter talibanere.
Det var steghedt om dagen og iskoldt om natten. Det var surt.
Døgnet rundt holdt vi vagt ved den samme dumme vej.
-Det lyder kedeligt. -Så kedeligt, det kan blive.
Jeg vidste ikke, at du har været udsendt.
I to omgange.
-Tak. -For hvad?
For at have været i tjeneste. For at ville hjælpe verden.
Tja...
Jeg var nødt til at forsørge familien.
-Ikke fordi det hjalp ret meget. -Det må det have gjort.
Tak for din indsats.
Det er længe siden, nogen har sagt det.
Kan du huske, når vi takkede soldaterne, og folk havde klistermærker og sådan.
Ja, det husker jeg. Men det føles som længe siden nu.
Noget siger mig, at du aldrig havde et klistermærke på bilen.
Tja... Jeg fik heller ikke særlig meget tak fra...
...gamle Onkel Sam.
Hvordan var det at komme tilbage?
Jeg kunne ikke sove...
...finde et arbejde eller få behandling.
Jeg kunne ikke tale med min kone. Fint, ikke?
-Hvor er hun nu? -Det ved jeg ikke.
Hun rejste med børnene.
Du ved... Hun kunne nok ikke holde mig ud længere.
Og det bebrejder jeg hende ikke.
Det er jeg ked af.
Den slags sker.
Har du en til?
Skulle der bare et par øl til for at du kunne slappe af?
Du skulle have spurgt for en måned siden.
Ja, men... ham skaldepanden havde mast den i hovedet på mig.
Nej...
Vi kan tage hjem.
Vi kan tage hjem og starte forfra. Du og jeg.
Nej, det kan vi ikke. Du meldte dig til det her og vidste, hvad vi gjorde.
Jeg er bange, Sarah. Jeg er meget bange og vil hjem.
Ja, det er vi alle sammen.
Men du må ikke lade dem se det. Du må være stærk for deres skyld.
Vi må tænke på vores familie først.
Vi har ingen familie længere.
Vi kan starte en ny.
Det har vi allerede gjort. De er ovenpå.
-Hvorfor gik du med? -I hæren?
Nej, volontørerne. Var det efter, at din kone forlod dig?
Det er... okay, hvis du ikke vil tale om det.
Nej, det er i orden.
Ja...
Efter at de var rejst.
Fordi du var...
...ensom?
Ja.
Ja, jeg var vel lidt ensom.
Og du ville beskytte dit land?
-Som du havde gjort før? -Ja.
-Mod hvem? -Folk som dig.
-Som mig? -Ikke lige dig.
Hvilke mennesker så?
Bare, du ved...
Muslimer, udlændinge, illegale indvandrere. Den slags.
Men jeg er muslim.
Tja, ja...
Mod folk som dig, så.
-Folk, der ikke hører hjemme her. -Men jeg er født her.
Jeg sagde ikke dig præcist.
-Men folk som dig. -Så hvis du vil beskytte dit land
mod mennesker som mig, betyder det at spore mig overalt og spærre mig inde...
Ville du gøre det mod mig?
-Kan vi ikke bare sludre sammen? -Det gør vi jo.
Lad os tale om noget andet.
-Jeg kommer i dårligt humør. -Okay.
Er jeg den første muslim, du har mødt?
Nej, jeg var jo i Afghanistan.
Men er jeg den første muslim, du har talt rigtigt med?
Nej, for søren.
Jeg trænede rekrutter til den afghanske hær uden for hegnet.
Jeg var sammen med dem hver dag og gjorde dem til soldater.
Så må du være kommet... nogle af dem nær.
Ja... Bestemt.
Nogle af dem var...
...fine fyre, helt sikkert.
Men jeg måtte være på vagt.
-Vil du gerne se mig død, Gabe? -Nej.
-Selvfølgelig ikke. -De volontører, der dukkede op i dag...
De ville sikkert have dræbt mig, hvis de havde fundet mig.
-Du hørte dem, ikke? -Jo.
-Du virker ikke som dem. -Tja... Det er jeg heller ikke.
De fleste af dem er bare nogle idioter, der leger soldater.
De har ikke været i tjeneste eller noget andet. Jeg vil skide på de fleste af dem.
Men du ser, hvad de gør, hvordan de skader mennesker. Mennesker...
-...som mig. -Jeg har aldrig skadet nogen.
Men folk bliver skadet nu. De dør... nu.
Nu.
Jeg havde aldrig troet, at jeg ville blive til det, jeg er blevet.
Det havde jeg heller ikke.
Men jeg kan sige en ting. Da jeg gik med...
...så jeg bestemt ikke for mig, at vi to skulle sludre i min lade.
Og jeg troede ikke, at jeg skulle være med til at låse dig inde i den.
Jeg troede ikke, at jeg ville få sådan en samtale...
-...med en volontør. -Og jeg ikke med en muslim.
Jeg troede ikke, at jeg ville blive nødt til at forlade mit hjem.
Og jeg troede ikke, at...
...jeg skulle se min familie...
...blive dræbt, fordi en volontør havde anbragt en bombe i vores moské.
Det var jeg ikke klar over.
Men sådan var det.
Det gør mig ondt.
Ville du ikke ønske, at alt det her var overstået?
Ville det ikke være dejligt?
Jo, det ville det.
Jeg tror ikke, det er for sent.
Skål på det.
Jeg lægger dem i køleskabet næste gang.
Må du overhovedet drikke?
Nej.
-Det strider mod min tro. -Ja, for fanden.
Drik resten.
-Vi ses i morgen. -Inshallah.
Inshallah.
Jeg var ved at blive urolig. Du var væk i lang tid.
Undskyld. Jeg ville ikke gøre dig bange.
Har du drukket?
Ja, jeg drak et par øl.
Drak du sammen med ham?
Med hunden?
Det vil jeg ikke kalde ham mere. Fremover siger vi hans navn.
-Gabe. -Nej, det gør vi ikke.
Hvorfor skulle jeg bruge hans navn?
Hvad er det, der foregår?
-Hvad laver du sammen med ham, Zabi? -Vi taler sammen.
-Jeg forsøger at forstå. -Hvad forsøger du at forstå?
-Hvorfor han er sådan et svin? -Han er uvidende og vred,
men han er ikke kun ond. Han er stadig et menneske, David.
Nej, Zahabia. Han forsøger at komme ind i dit hoved. Han leger med dig.
-Og du ved, at jeg har ret. -Nej, det tror jeg ikke.
-Beklager, at det gør dig vred, men nej. -Ja, det gør mig vred.
At du er inde i laden, time efter time. Forsøger du at omvende ham?
Det kan du ikke.
Det er ingen mellemvej med volontører. For dem er alt sorthvidt.
Du tager fejl. Jeg talte med ham om min familie, og det gjorde ham ondt.
-Han spillede ikke. Lod ikke som om. -Vær nu ikke dum.
-Han vil bare ud af laden. -Han er ikke så forskellig fra os.
Han er bare på den anden side. Hvis jeg kunne forandre ham...
Du kan ikke ændre på ham. Nu er det nok!
Led ikke efter hans medmenneskelighed, for han har ingen!
Jeg har større grund til at hade ham, end du har.
Min familie blev slagtet. Slagtet, David. Hele min familie!
-Vores familie. -Ja, men jeg kan ikke hade ham.
Jeg må overbevise mig selv om, at verden ikke kun er noget lort.
At der stadig er gode mennesker i den, for hvad er meningen ellers?
Sig mig det!
Kan du ikke...
David. Jeg håber, det går godt.
Jeg er glad for at fortælle dig, at baseret på årets personblanketter
har du ret til at få din studiegæld strøget til gengæld for en donation
til min valgkampagne.
Der sker ikke noget. Kom med mig uden at sige noget.
Okay?
Kom.
Jared, vil du fortælle, hvad der skete i går?
Eller vil du bare ligge og flyde?
Du burde hoppe i. Det er skønt.
Jeg fryser. Gør du ikke?
Det er iskoldt, men skønt.
Jeg måtte rense mit sind.
Det, der skete i dag, var en fejltagelse.
Jeg forhindrede, at du kørte, det var det hele.
Dig og dine hemmeligheder... Jeg vil ikke være en del af dem.
-Har du fået din tatovering fjernet? -Ja, for et par år sen.
Av. Jeg ved ikke, om jeg skal føle mig stødt. Hvorfor gjorde du det?
Jeg ved det ikke. Den fik mig altid til at tænke for meget på den der dag.
Den dag... i Thailand.
Ja, og?
Jeg hadede altid mig selv, når jeg tænkte på det.
Av, mand.
Nu er jeg stødt. Hvorfor hade dig selv for noget, vi gjorde fulde som unge?
-Mindes du nogen sinde den aften? -Jeg husker den, ja.
-Hvad husker du? -Hvorfor fik du den fjernet?
-Jeg kan stadig se spor af den. -Hvad husker du fra den aften?
-Sig det. -Det samme som dig.
-Fortæl. -Fortæl hvad?
Du kan ikke engang sige det.
David?
Jeg husker det, David, okay?
Jeg huset det, og du husker det.
Vil du have mig til at sige det? Får du det så bedre?
Jeg husker det.
Er det, hvad det her går ud på?
Hørte du noget?
Ikke en lyd. Den ser dig ikke.
Hver gang jeg så tatoveringen... tænkte jeg på den aften
og hvordan den endte, og hvorfor jeg fik det så dårligt.
Så begyndte bøvlet med volontørerne, og jeg var...
Jeg var bange og ville have de følelser til at forsvinde, så jeg...
-...fik den fjernet. -David... David.
-Men det hjalp ikke. -Dave...
Jeg elsker dig, men du lever i dit hoved.
Vi var kun børn, og ingen anklager dig for at have skjult den side af dig selv
da landet begyndte at falde fra hinanden.
Men jeg er... ikke den, du bør tale med om det her.
Nej, jeg ved det godt...
-Jeg er bange. -Det ved jeg.
Jeg ønsker ikke, at hun får noget imod mig.
David.
Jeg er meget ked af... at det er blevet sådan noget rod.
Men vi skal væk herfra. Jeg sværger, okay?
Vi tager af sted i aften. Så snart solen går ned. Vi blæser på koordinaterne.
Okay?
Vi må dumpe Arjay og dræbe hunden. Og jeg har brug for dig, David.
Du må holde op med at græde...
...og hjælpe mig i stedet, okay?
Hjælp mig. Overbevis Zahabia og Sarah om, at vi skal af sted nu.
Okay?
-Okay... -Kom. Hop i.
Kom her. Der sker ikke noget...
Der sker ikke noget.
Zabi!
-Hej. -Hold op med at fodre det svin.
-Hvor har I været? Hvad sker der? -Vi tager af sted i aften.
Jeg ved, at du er imod det her, men af og til må man bare handle.
Så nu går du derind og tager dig af dit kæledyr.
Skyd ham i hovedet, så mødes vi indenfor til et gruppemøde. Forstået?
David?
-David, kom nu! -David!
Hørte du det der?
Jeg er ked af det, jeg...
Jeg ved ikke, om jeg kan beskytte dig.
Jeg kan hjælpe jer.
Jeg stoler på dig.
Zabi, hvis du også stoler på mig, kan jeg hjælpe jer.
Jeg kan... Hvis du lader mig gå, kan jeg hjælpe jer over grænsen.
-Jeg ved, hvordan man gør. -Beklager. Jared vil aldrig tro det.
Men vi må forsøge.
Jeg vil møde min familie igen.
Og hjælper du mig ikke, slå han mig ihjel.
Den bedste måde ikke at ødelægge alt på, er at blive her.
-Hvorfor har vi hele tiden denne samtale? -Det er ikke som de andre gange.
Nu er det anderledes. Tingene har ændret sig.
Det her er ikke kun en flok tabere, der morer sig med flygtninge.
Der er organiserede jægere med automatgeværer, som er ude efter blod.
-Ja, men det er eskaleret længe. -Vi fandt en gruppe mennesker i går
som forsøgte at krydse grænsen.
De bragte dem til en mark...
...hvor de slog dem ihjel.
De bandt dem til kæder på deres biler... og trak dem rundt på marken i timevis.
Og så satte de ild til kroppene, Sarah. De satte ild til kroppene!
Det beviser bare min pointe. Vi kan ikke opføre os som idioter.
Jeg måtte sparke...
Jeg måtte sparke en kvinde i ansigtet og lade, som om jeg nød det, Sarah.
Jeg var tvunget til at synes om det.
Jeg har brug for...
Vi skal af sted i aften, og der er intet at diskutere!
Okay. Nu falder vi lige lidt ned.
Vi løser det her sammen som en gruppe.
Hør efter.
Og du vil ikke synes om det, Jared, men Gabe, volontøren, vil hjælpe os.
Begynd nu ikke på det der!
Og du er nødt til at gå. David og jeg har talt om det, og du er en risiko.
Jared siger, at der er billeder af dig overalt i byen.
Hvor?
Ved vejspærringerne?
Jeg ved det ikke, men du skal af sted, Arjay. Jeg er ked af det.
-Han er en blodsuger. -Vi skiller os ikke af med nogen.
Åbenbart ikke. Vi kan ikke engang slippe af med din ven i laden.
Jared! Zabi! Ingen har styr på radioen.
Sarah! Sarah, der kommer ingen for at redde os.
Ingen! Kan du ikke bare vågne op?
Jared. Vil du have en plan, så har jeg en.
Gabe ved, hvordan man kommer sikkert over grænsen. Han vil hjælpe os
til gengæld for at gå, uskadt. Det var jo vores plan, ikke sandt?
Det var den oprindelige plan.
Han vil hjælpe os, og det her kan være vores bedste chance.
Du kan tage med os i aften eller vente på at blive slæbt ud i en kæde.
Tænker du også sådan om mig?
At jeg er en blodsuger?
Nej... Arjay.
Selvfølgelig ikke.
Alt var godt, før du kom.
Jeg tror ikke, det er sandt, men ved du hvad? Bild dig selv hvad som helst ind
for at overleve det her.
Arjay!
Vent!
-Arjay! -Jeg går ikke tilbage.
-Bed mig ikke om det. -Okay, men hvor tager du hen?
Hvad vil du gøre?
Du behøver ikke gå. Du tilhører vores familie nu.
-Vores forstyrrede lille familie. -Hør nu, Zahabia.
Jeg vil ikke skabe flere problemer. Jeg burde ikke være blevet reddet.
-Giv nu slip. -Jeg ønsker, at du bliver, Arjay.
Jeg har ikke fortjent din hjælp.
Det har du da.
Jeg skaber bare problemer for dig og dine venner, så lad mig gå.
Nej, det vil jeg ikke. Jeg kan ikke lade dig gå sådan her.
Bliv. Du er den eneste her, som ved, hvad jeg gennemgår.
David og jeg...
Hvad er der med jer?
Der er ting, du ikke ved.
De nægtede at lytte.
Jeg tror ikke, man kan overbevise dem, de stoler ikke på dig.
Men det kan du gøre.
-Du kan stole på mig. -Det håber jeg.
Jeg befrier dig, Gabe.
Og jeg beder dig blive her. Løb ikke mod bjergene, når jeg vender mig om.
Storm ikke huset for at overraske os.
Hvis jeg kommer tilbage med gruppen, og du er her, vil de forstå...
...at de kan stole på dig, og jeg ved, at jeg kan stole på dig.
Jeg håber virkelig, at det her ikke er sidste gangen vi ses.
-Arjay er gået. -Godt.
Han ville ikke skabe flere problemer.
Jeg går ikke ud fra, at du dræbte volontøren.
Laver du sjov?
-Selvfølgelig ikke. -Hvad skal vi gøre, Zabi?
Vi kan ikke lade ham gå i aften, når vi går. Han vil samle tropperne
-og lede efter os. -Nej, jeg stoler på ham.
Kom med mig, så skal du se., Han er ikke, som du tror.
Nogen må tage sig af det. Vi må skjule vores spor.
Kan du selv se, hvordan det her ser ud nu, David?
Du står med et våben... og taler om at dræbe nogen.
-Det er, som om jeg slet ikke kender dig. -Tja...
Det skal gøres, så jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Hent Jared og sig, at han skal gøre det.
Sarah? Jeg har pakket dine ting.
Kom op ovenpå.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal klare det her uden dig.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal klare noget uden dig.
Jeg har hjulpet mange mennesker.
Men når jeg skal gøre det med dem, jeg elsker mest, går det galt.
Men jeg har brug for din hjælp.
David og Zahabia føler sig meste trygge, når du leder os.
Arjay fortalte, hvad der skete.
Er det sandt?
Er det her første gang?
Har du altid følt sådan?
Hvorfor...
Hvorfor har du aldrig talt med mig om det?
Jeg kunne have...
Jeg ville have forstået det.
Det ville jeg.
Du kan ikke forstå det.
Jeg er mærket, David.
Mærket!
Jeg blev brændemærket, mens du gemte dig.
Du kunne have... Men du havde ikke...
Du havde ikke engang modet til at være dig selv eller tale med mig om det.
Og vi kunne være gået igennem alt det her sammen.
Jeg er ked af det. Virkelig.
Der burde have været to bogstaver på vores hoveddør!
Jeg gennem alt det her selv!
Du kunne have været ærlig mod mig.
Du forstår det ikke.
Du gav mig ikke en chance.
Jeg har altid været alene med det her.
Men det havde du ikke behøvet!
Du valgte det.
Jeg måtte ikke indrapportere selv eller indsende min personblanket.
Jeg kunne have gemt mig, holdt mig fra moskéen og have undgået min familie.
Men jeg ved, hvem jeg er.
Selv om det har været frygteligt og jeg har gennemlevet et helvede.
Hvis jeg...
Hvis jeg kunne tage tilbage... ville jeg stadig melde mig selv,
for jeg er stolt af den, jeg er.
-Jeg slukker for radioen. -Nej, du kan lige vove.
Lad mig gøre det. Du skal bare komme med mig, så lever vi som før.
-Nej, rør den ikke. -Vi kan danne en ny familie.
Jeg vil ikke afløse ham... Okay?
Det vil jeg ikke.
Jeg slår radioen fra. Sarah, vi må glemme det og komme videre!
Herregud! Herregud, herregud...
Skat, tag det roligt. Du gør dig selv syg.
Jeg har altid vidst, at du var anderledes.
Det var derfor, jeg forelskede mig i dig.
Men nu...
David! Zabi! Hjælp!
Jeg må hente Sarah og Jared. Vi må mødes ved laden nu.
David, hører du? David, se på mig. Se på mig!
Jeg er ked af det. Jeg ved, at du lider.
Men manden i laden lider også.
Og jeg stoler på ham. Han har været åben og ærlig mod mig.
Og han er vores udvej.
Jeg vil altid elske dig.
Altid.
Men vi må begynde på en frisk, og derfor skal vi herfra nu.
Hjælp! Hjælp!
Det er okay, det er okay...
-Hvad sker der? -Pludselig begyndte hun at bløde.
-Hvad har du gjort? -Jeg ved det ikke...
Se på mig. Sarah, jeg renser dig og får os væk herfra, okay?
-Vent... Vi kan ikke gå endnu. -Sarah. Se på mig. Hold øjnene åbne.
Du har givet os alt, vi skal bruge. Lad nu mig hjælpe dig.
Du behøver ikke være urolig. Jeg har dig.
Det er okay...
-David? -Jeg har hende!
Vær forsigtig, jeg kommer snart!
David...
Nej...
David.
Giv mig våbenet.
Det er slut, okay? Det er slut.
Bare giv mig våbenet.
Nej!
Kom her. Vi skal af sted nu!
Kom.
Volontør 9947. Scanneren registrerede flere pistolskud.
En række skud er blevet affyret i din zone. Skift.
Sarah? Sarah!
Herregud... Du skulle jo ikke gå. Hvordan kom du op ad trappen?
Der er intet barn.
Han er død.
Jeg ved det godt...
Volontør 9947, vi hørte flere skud i din zone. Skift.
Jeg har meget ondt i hovedet og ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Det er okay. Vi får det til at forsvinde, okay?
Alle enheder til zone 10. Volontør 9947, kom.
Nej.
Volontør 9947. Jeg hørte det også. Jeg gør mig klar til at tage af sted.
Jeg vil købe os tid, okay?
Du og Zabi skal til trucken, køre til grænsen og krydse den.
Du finder et af de steder, I har krydset før. Jeg ved, du klarer det.
-Hvad med David? -David är...
...død.
Han er død. Men I to skal herfra. I skal af sted nu.
-Nej. -Jeg finder jer, det lover jeg.
Jeg skal nok finde jer.
Zabi, se på mig. Du må tage dig af hende, og I må ikke komme tilbage.
Okay.
-Sarah, kom. Kom nu. -Jeg elsker dig. I skal gå nu.
I ser efter omme bagved.
Skynd dig.
-Hej, 9947. -4464. Godt at møde dig, broder.
Jeg er Dee, 23487.
Jeg er ked af at forstyrre, men vi skal scanne området.
Det gør ikke spor. Jeg er glad for, at I stiller op.
-Kom ind. Jeg henter lige mine ting. -Du sagde, at du hørte skud, ikke?
-Jo, helt sikkert. -Hvilken retning kom de fra?
Det er svært at sige. Jeg så kampen i tv, med høj lyd.
Vi ved, de kom fra zone 10, ikke? Og der bor meget få mennesker.
-Dem finder vi i en fart. -Er det okay...
...at vi ser os omkring for en sikkerheds skyld?
Ingen problemer, så længe I er okay med mine beskidte underbukser.
Hør, var du ikke med os i går?
Sarah? Kom nu.
Jeg husker dig. Du sparkede tænderne ud på hende kvinden.
Ja.
Skynd dig.
Jeg går altid glip af det sjove.
-Sarah, vi må flygte nu, okay? -Jeg kan ikke.
Jo, du kan.
-Jeg har brug for hjælp. -Okay.
En, to, tre.
-Vi ledte, men fandt ingenting. -Vi gennemsøger et større område.
Led i skoven.
-9947, hvad har du i laden? -Jeg har ikke været der længe.
Det sædvanlige. Traktorer, propantanke og den slags.
Hvad fanden er det der?
De må have fundet Gabe og David. Sarah, vi skal af sted.
Nej, Jared!
Kom nu.
Ind med dig.
Hvad nu? Hvorfor sætter vi farten ned?
Der kommer en vejspærring. Det er måse slut nu.
-Kors i røven. -Hvad er der?
De har bundet Arjay på vejen til højre for os.
-Godaften. Må jeg se dine papirer? -Selvfølgelig.
-Vi hørte sirenerne. Er alt i orden? -Ingen problemer. Papirerne.
Vent her.
Giv mig pistolen.
Når du får chancen tager du Arjay og kører væk i en fart.
Vi har vist et problem her, miss Sarah. Der står, at du er hvid.
-Vil du vende dig om, så jeg kan se... -Kom ikke nærmere, møgsvin!
-Jeg skyder hovedet af ham! -Hun er bevæbnet.
-Billy, hold øje man tøjten i bilen. -Tag det roligt. Tilkald flere.
-Slip ham. -Eller hvad?
Jeg udfordrer dig til at dræbe ham. Kom nu!
-Rør dig ikke, tøjte. -Kom og tag mig!
Hvad glor du på? Se væk.
Okay, det her er sidste chance. Slip ham.
Det var mig, der dræbte jeres venner. Jeg skød de små fjolser.
Se ikke på mig, sagde jeg!
Kom nu!
-Hvor er alle de andre? -De kommer senere.
De er lige bag os.
Hvordan finder de os?
Det skal nok gå. De krydser også grænsen...
...og vi finder hinanden.
Hvordan?
-Er du er rigtig newyorker? -Ja, indfødt newyorker.
-Søskende? -Tre brødre.
Tre brødre? Hvor havnede du i rækkefølgen?
-Jeg er yngst. -En baby?
Jeg ventede i hele 20 minutter til for din skyld.
Det var lokaltrafikken. Du glemmer aldrig det her.
Hvis du var blevet brændt af tit, ville du heller ikke glemme det.
Jeg tror ikke, du vil sammenligne statistik på det område, makker.
-Ikke? Prøv. -Jeg har været på flere dates
hvor ingen dukkede op, end hvor der gjorde.
Det er bare... Jeg har som regel den her på.
Så på første date... Jeg ved ikke...
Jeg vil gerne spørge idioterne, hvorfor de ikke dukkede op, men...
...jeg har mine teorier.
Undskyld, men jeg er ikke med.
Jeg er muslim.
-Det her er en hijab. -Nå da. Undskyld, jeg er en idiot.
-Nej. -Tak, fordi du fortalte mig det.
Og undskyld, at jeg stadig ikke fatter det. Så du bar den ikke
-på vores første date, fordi...? -Det ved jeg ikke.
Det er svært at tale om.
Jeg har nok ikke følt mig tryg efter alt det, der er sket for nylig.
Så... du var en fremmed på vores første date, og jeg var nervøs.
Jeg vidste ikke, hvad der ventede. Du kunne jo have været en volontør.
-Hvad? Ligner jeg en volontør? -Tja...
Nej, stop nu. For meget lægestudie til at have volontørarbejde.
Sidst jeg lavede noget frivilligt, solgte jeg kager i skolen.
Jeg lavede brændte kager. En fin opskrfit, som du gerne må få.
Ja tak.
Vil du tage den på?
Du er...
...meget smuk.
Det er sødt sagt, men...
...nogle gange kigger folk på mig og ser kun den her.
Kun den ene ting.
Nogle gange ved jeg, at de ikke synes om mig på grund af den.
Da jeg mødte dig, tænkte jeg et øjeblik...
...at all det her var meget enklere, hvis jeg ikke var muslim.
Det er forfærdeligt, men...
Så du skjulte det?
Jeg tænkte, at jeg ikke kunne skjule den side af mig selv, men kun...
...udsætte at fortælle dig det, til jeg følte mig... tryg.
Jeg ved ikke, det lyder dumt, men jeg har ikke båret den for nylig.
Du behøver ikke skjule den del af dig selv for mig.
Du behøver ikke skjule noget for mig.
Okay.
Tak. Det gør jeg ikke.
Jeg vil gerne se dig igen, hvis du er interesseret.
Er du sikker? Tiderne forandrer sig. Folk vil kigge efter os.
-Og det gælder også mine forældre. -Til helvede med dem.
Altså, ikke dine forældre. Dem klarer jeg sikkert nemt.
-Jaså? Er du parat til at konvertere? -Rolig. Et skridt ad gangen.
Okay. Så tag mig i hånden.
Tekster: Torben Christensen