Stres mi určite ovplyvňuje spánok.
A to beriem do úvahy len pár posledných rokov.
Momentálne to nie je taký problém. To ale nie je pravda, je to problém.
Idem spať a je to v pohode, ale potom o pol tretej
dostanem dávku adrenalínu
a môj mozog začne prechádzať zoznam povinností.
A čo tamten problém? No jasné,
ale rozoberme radšej tamto.
-Ste už nervózny? -Mám trochu pocit na zvracanie.
Niekedy ani neviem prečo.
Keby som sa so stresom vedel lepšie vyrovnať.
Zrazu je to oveľa reálnejšie, že?
Nielen preto, že je na prd...
Dobre.
...ale aj preto, že ma môže zabiť.
Vyzerá to však, že jeden z najlepších spôsobov,
ako sa chrániť pred zničujúcim stresom,
je postaviť sa mu čelom.
Takže to urobím.
TELO BEZ HRANÍC S CHRISOM HEMSWORTHOM
PRED TROMI DŇAMI SYDNEY, AUSTRÁLIA
Povedzte mi, aké veci vás stresujú?
Asi poviem bežné veci. Rôzne veci v rôzny čas.
Napríklad?
-Pardon. -Prepána.
Som nervózny, keď šoférujem toto auto.
Stres je častokrát súčasťou môjho života.
Preto som tu s dr. Modupe Atkinolou.
Je uznávanou sociálnou psychologičkou s priekopníckym prístupom k stresu.
Určite vás niečo stresuje.
-Čo je najstresujúcejšie posledný týždeň. -Mám tri deti, je to náročné.
Áno, to je.
Snažíte sa zvládnuť tri deti,
nech sú šťastné, zdravé.
A ak k tomu ešte pracujem,
-trénujem. -Áno.
Cez víkend toho bolo na mňa veľa
a deti vyvádzali. Sme v reštaurácii,
ľudia sa pozerajú, asi nás aj fotia.
Ľahko sa vytočíte,
ale snažíte sa
nenahnevať sa.
Zvýši sa mi tep, skráti dych.
Je dôležité, aby Chris niečo zmenil,
lebo stres neznamená len zle sa cítiť.
SOCIÁLNA PSYCHOLOGIČKA
Časom môže zabíjať,
prispieva k ochoreniam ako rakovina, cukrovka a ochorenie srdca.
Budeme vás učiť,
ako zmeniť nastavenie mysle, aby ste stres zvládali.
-Áno. -Ja tomu hovorím randenie so stresom.
-Áno. -Musíte s ním randiť.
-Máme so stresom pevný vzťah. -Zistiť, čo má rád.
No áno.
Ale musí to byť zdravší vzťah.
Trochu hapruje.
Všetci vieme ovládať stres.
Ale aby sme to dokázali, musíme mu čeliť.
Naučím Chrisa spôsoby a metódy,
ako bojovať so stresom, ktorému sa v živote nevyhneme.
Môže to vyzerať bláznivo,
ale požiadam Chrisa, aby sa vystavil neuveriteľne stresujúcej situácii.
O tri dni budete prechádzať po tom žeriave.
Tá veža meria 275 metrov.
No počkať.
Je to vysoko.
-Zniete trochu nervózny. -Len ma...
Nie, som nervózny, veľmi.
Čo vás na tom znervózňuje?
-Lebo čiastočne... -Z veľkej časti smrť.
-Trochu smrť? -Áno. A nemám rád výšky.
Tu nejde ani tak o výkon,
ale o to pripraviť vás vedieť zvládať
emócie, ktoré práve pociťujete.
V podstate chceme
vycvičiť vašu myseľ, aby prijala stres,
-aby nás nezabil neskôr. -Dobre.
Kým k tomu príde, budete pripravený.
Som zvedavý, nadšený a vyľakaný...
Viem, čo si teraz hovoríte.
Načo to, dopekla, robím?
Pravdou je, že väčšinou sa cítim celkom mladý.
Ale čas plynie.
To, čo mi môže skrátiť život...
už vo mne prebieha.
Dobrá správa je, že sa s tým dá niečo robiť.
Počas najbližšieho roka
podstúpim šesť nezvyčajných výziev.
-Poďme! -Pôjdem až na doraz.
Aby som zistil, ako my všetci môžeme odhaliť
tajomstvá zdravšieho a dlhšieho života.
1. DIEL BOJ PROTI STRESU
-Tam je! -Áno. Poďme.
-Tam ju máš. -Tá veľká vysoká úzka vec.
A táto veľká vysoká úzka vec pôjde na osudnú prechádzku.
Ani odtiaľto nevyzerá menšia.
Len tri dni do tej bláznivej výzvy a ja dúfam,
že sa môžem oprieť o dobrých kamarátov,
Aarona Grista a Lukea Zocchiho, a získať morálnu podporu.
-Keď sa pozriem, je mi zle. -Vidím ten žeriav.
-Už je hore. -Vyzerá, že sa trochu kýve.
Je mizivý.
-Tá veža je obrovská. -Kamoško, bav sa.
Snáď utíchne vietor, ale väčšinou
cez deň fúka...
Premýšľam, prečo som ich vlastne zobral.
Hlavne preto, že dnešný plán je,
že mi Modupe dá prvú lekciu zvládania stresu.
MEDZINÁRODNÉ KONGRESOVÉ CENTRUM SYDNEY, AUSTRÁLIA
Takže teraz potrebujem, aby ste si dali dolu tričko.
-Fíha! -Áno.
Oblečiete si toto tričko,
to mi umožní merať vašu fyzickú odozvu.
Vyzerá to ako šaty. Alebo je to minisukňa?
Nie, je to nátelník,
nosia ho astronauti NASA.
-Vážne? -Takže si vyzlečiete tričko.
Chlapci, pomôžte mi.
Dobre.
Určite predtým robil kľuky.
A napína svaly. Zadržiava dych.
Nič nenapínam!
Musí to byť dosť natesno, aby sme získali signál,
ale musí to byť príjemné.
-Treba sa aj uvoľniť. -Aha, ako sa predvádza.
Ešte si dajte toto cez hlavu.
-Dobre. -A táto časť
by mala byť presne tu.
A to vám zmeria krvný tlak.
Aby sa Chris pripravil na prechádzku po žeriave,
chcem, aby najskôr prežil stresujúcu situáciu
navrhnutú tak, aby lepšie pochopil,
ako mu myseľ ovplyvňuje telo.
-Takže vidíme krvný tlak... -Krvný tlak, aha.
...vidíme rýchlosť dýchania, a tu tep srdca.
TEP 65 ÚDEROV/MIN.
-Chápem. -Práve teraz
máte 65 úderov za minútu.
Toto budú východiskové hodnoty
a s tým porovnáme všetko ostatné.
Zistila som, aký má Chris tep v pokoji,
a pozriem sa, ako sa zmení,
keď bude robiť niečo, čo ho stresuje.
-Vidím si ruku. -Áno?
Chcem, aby si skúsil
prechádzku po žeriave vo virtuálnej realite.
Prejdete sa po tej doske.
Môžete ísť.
Fíha! Zatiaľ čaute.
-Je to vysoko, že? -Áno.
Zažiť virtuálnu realitu je fascinujúce.
Fíha.
Jedna časť mozgu veľmi dobre vie, že to nie je skutočné.
Druhá časť kričí: „Šialené! Čo to robíme?
„Veď zomrieme!“ Cítim to v žalúdku.
Rovnaká nervozita, akú by som cítil, keby som naozaj stál na budove.
Tep mal asi 65 a jasne mu stúpa.
Zrýchľuje sa mu dych, predtým mal asi 12 nádychov.
Určite cíti strach.
Mám pocit úplnej nestability.
86 ÚDEROV/MIN. TEP
Nedokážem to!
Chris nie je v skutočnom nebezpečenstve,
ale jeho mozog vníma ohrozenie, začína cítiť stres.
Je to klasická reakcia bojuj alebo uteč.
Keď môj mozog zaznamená niečo stresujúce, akoby sa niečo preplo.
Moje nervy nastavia celý systém do rýchleho chodu...
NADOBLIČKA KORTIZOL A ADRENALÍN
...a do krvného obehu sa vylúči záplava hormónov.
Zrýchli sa mi dych, srdce začne pumpovať, cítim vzrušenie.
V momentoch nebezpečenstva by mi prílev energie pomohol bojovať alebo ujsť.
BOJOVAŤ ALEBO UTIECŤ
Keď je po všetkom, stresový okruh sa vypne. Nič sa nestalo.
Ale keď stres neodíde,
jeden z hormónov, kortizol, sa stále vylučuje...
KORTIZOL
...a náš okruh bojovať alebo ujsť sa nemôže úplne vypnúť.
Po čase sme vyhorení, čo môže viesť k vysokému krvnému tlaku,
oslabeniu imunitného systému a zvýšenej hladine krvného cukru.
To všetko zvyšuje riziko smrteľných chorôb.
To bolo divné.
Ako sa mi zvýšil tep?
Zaujímavé je, že...
ako ste stúpali nahor, tep sa zvýšil, aby ste získali energiu
a pripravili sa na to, čo musíte urobiť.
Problém je, ak máte zvýšenú hladinu
po celý deň, to už je
menej zdravé, menej funkčné.
To by znamenalo, že vaše telo sa nevypína,
neodpočíva tak, ako potrebuje.
Začal som premýšľať, že urobiť to naozaj bude strašné.
A na tom budeme pracovať!
Áno. Zoc, musíš si to vyskúšať!
Môj kamarát Zoc nemá rád výšky...
-Poďme. -Panebože.
...tak mi napadlo, že to je šanca, ako vyhrotiť jeho mód bojuj alebo uteč.
No do...
Kristepane.
To nie.
-Choď. -Prepána. Úplne sa trasiem.
-Pozrite mu na nohy. -Choď.
-Nemôžem. -Choď.
-No tak. -Do toho, Zoc.
-Choď. -No tak.
Nemôžem.
Choď. Urob tri či štyri malé kroky.
-Pekne. -Choď.
-Do toho, Zocchie. -No tak, Zoc.
-Hovorte si niečo, pomáha to. -To zvládnem, Luke.
Úplne sa...
Je to ako naozaj! Mal som pocit, že padám.
-Nechápete, aké to je reálne. -Čo myslíš?
-Teda, je to... -Možno nebudem taký hrozný ako Zoc,
ale úprimne, nemám veľmi rád výšky,
a vďaka virtuálnej realite
sa toho chodenia po žeriave bojím viac ako predtým.
Ale ak mi výcvik Modupe môže pomôcť ovládať reakcie na stres
a znížiť riziko chorôb, idem do toho.
DVA DNI DO PRECHÁDZKY PO ŽERIAVE
Chcem ukázať Chrisovi, že môže znížiť riziko chorôb,
ak zmierni svoje reakcie na stres tým, že bude ovládať svoju myseľ aj telo.
Takže aj keď bude kráčať po žeriave, môže to urobiť pokojne.
AKVACENTRUM OLYMPIJSKÝ PARK V SYDNEY
Aby sa na výzvy pripravil, na najbližšie dva dni plánujem,
že Chris bude pracovať s ľuďmi, ktorí sa pravidelne vyrovnávajú
s mimoriadnym stresom.
Fajn.
Predstavím vás dôstojníkom špeciálnych jednotiek.
-To je Harry a Justin. -Dobrý deň, Chris.
-Zdravím. -Dobrý deň, Chris.
Chris, vitajte na výcviku odolnosti špeciálnych jednotiek.
-Ďakujem. -Absolvujete
cvičenie pre prípad topenia,
aké absolvujú špeciálne jednotky.
Má vás zaplaviť stresom,
ale ja vám dám tipy,
-ako ho prekonať. -Áno.
Táto činnosť má podporiť mentálnu odolnosť
mužov a žien v špeciálnych jednotkách.
Počas celej činnosti budete mať zviazané ruky aj nohy.
Myslím, že ma stresujú situácie,
na ktoré som sa nemohol pripraviť.
Momentálne mi po hlave chodia samé hlúposti.
Teraz mi napadá, čo ak sa naozaj utopím?
Ak budete mať pod vodou nejaké pocity alebo zatmenie,
vráťte sa na hladinu a my vás vytiahneme.
Ak nedodržíte inštrukcie, ktoré od nás dostanete,
ak odpadnete alebo sa utopíte, neprešli ste.
-Dobre, pripravený? -Áno.
Prvá úloha je hojdanie. Do toho!
Cieľom je odraziť sa 20-krát od dna.
Mám len sekundu, aby som sa nadýchol.
Do rytmu! Dýchať! Rytmus!
Samozrejme viem, že mám dosť kyslíka,
a viem, že ma nenechajú utopiť sa.
Ale cítim, ako mi búši srdce. Zvyšuje sa stres.
Saltá pod vodou, keď budete pripravený.
Cítim, ako ma začína páliť na pľúcach.
Neprešli ste. Preplávajte dve dĺžky.
Je to brutálne a čoraz ťažšie.
Zase ste neprešli.
Ako mu to ide?
-Potápa sa. -Áno.
Nechajte sa nadnášať.
Ani nedokážem dostatočne nadvihnúť hlavu, aby som sa nadýchol.
A vtedy sa začne panika.
Chris nebol práve úspešný, okrem...
Okrem ničoho. Neuspeli ste v ničom.
Ako vám je?
Je to ťažké, vyžaduje si to techniku
a okrem toho...
nechcete byť v situácii,
-keď nastupuje panika. -Správne.
Väčšina z nás nepodstúpi výcvik pre prípad topenia,
ale všetci zažívame situácie, keď si nevieme poradiť.
Situácie, na ktoré nie sme pripravení,
a hovoríme si: „Nestojím za nič, nedokážem to.“
Hovorme si pozitívne veci.
Treba zmeniť zmýšľanie, keď rozmýšľame negatívne.
Chápem.
Môžem to urobiť tak, že budem rozmýšľať pozitívnejšie?
Ako to urobím inak? Čo tou skúsenosťou získam?
Hovoriť so sebou pozitívne pomôže Chrisovi uvedomiť si, že systém bojuj alebo uteč
nereaguje len na okolitý svet.
Ten okruh môžu ovplyvniť aj naše vlastné myšlienky a pocity.
BOJ PROTI STRESU
Keď som pod tlakom a som presvedčený, že to nezvládnem...
môj mozog stlačí gombík paniky...
a obehu bojovať alebo utiecť povie, aby preradil rýchlosť
a pripravil sa na najhoršie.
Keď očakávame zranenie, tepny a žily sa zúžia
a krv nahromadí v strede tela.
Tak je menšia šanca, že vykrvácam.
Problém je, že prúdi menej krvi do svalov a do mozgu,
a tak ochabuje moja psychická aj fyzická sila.
Ale pozitívnym myslením
môžem zvrátiť túto fyzickú odpoveď.
Po opätovnom otvorení cievneho systému dokážem nájsť energiu, aby som to zvládol.
Stále som napätý, ale stres už nepracuje proti mne.
Chris, vrátite sa do bazéna, necháte sa opäť nadnášať.
Štart.
Nebude sa mu to vôbec páčiť.
Som opäť vo vode a cítim rovnaký tlak.
A potom urobím, čo mi povedala Modupe.
Vypnem všetky negatívne myšlienky a hovorím si len,
dokážem to, mám dosť kyslíka, neutopím sa.
Do toho.
A cítim akýsi pokoj.
Sústredím sa na rytmus a viem, že to zvládnem.
-To už je lepšie. -Áno.
Dá sa nájsť pekný rytmus hojdania.
Áno, dobrý rytmus.
Hlavné je, že sa uvoľnil,
-premýšľa o tom. -Áno.
Používa nástroje, ktoré ste mu poskytli.
Áno.
Posledná činnosť je vylovenie masky.
Do toho, ty pes. Nájdi ju.
Cítim sa vo vode lepšie, sebavedomejšie, silnejšie.
Stres už ma toľko nebrzdí.
Áno. Do toho.
-Áno! -Teraz ju prineste sem.
Dobre, chrbtom k stene.
-Dobre. -Áno, tak. Pripravený? Raz, dva, tri.
Fajn.
Tak aký to bol pocit?
Bolo to trochu intenzívnejšie.
Áno. Druhýkrát vám to vznášanie šlo oveľa lepšie.
-To je to pozitívne myslenie. -Áno.
Do budúcnosti by ste sa mali naučiť, ako zaradiť
tieto psychologické nástroje do každodenného života.
Aj keď ide o scenár alebo nejaké nakrúcanie.
Čo negatívne vám napadá?
Že som sa nedostatočne pripravil
alebo že nepoznám dobre scenár.
Máte aj katastrofické myšlienky?
-Bývalo to šialené. -Chápem.
Vysiľovalo ma to. Nemohol som ani rozprávať,
premýšľal som, ak to pokazím, nepredám poriadne film
-a film pôjde do hája. -Chápem.
Chcete to robiť dokonale,
ale dokonalé to nebude.
Nič nepôjde dokonale, takže to premeníte na pozitívum
a poviete si: „Robím to stále. Môžem začať odznova.“
Áno.
Dnes som pracoval s vojakmi v bazéne.
Bolo toho veľa, bolo to nesmierne vyčerpávajúce,
najmä náročné na pľúca.
Je to naozaj zaujímavé, vystavovať sa stresujúcim situáciám
a začať sa cítiť príjemne v nepríjemnom prostredí,
a práve o to ide.
Dúfam, že to aplikujem v bežnom živote.
Myslím, že ide o uhol pohľadu,
to si beriem z tejto skúsenosti.
Častokrát chceme bojovať alebo utiecť,
ale pre veci, ktoré nie sú také dôležité.
Bolia ma oči z toľkého chlóru.
Ale to je najmenší problém, nie?
Mám sa prechádzať za okrajom strechy budovy.
Výzvy so žeriavom sa Chris mimoriadne obáva.
Ale chcem, aby si uvedomil, že tieto techniky mu nielen
pomôžu znížiť riziko stresu, ktorý mu poškodzuje zdravie.
Môžu nám tiež pomôcť podať najlepší výkon, keď sme pod obrovským tlakom.
MEANDER HORSESHOE BEND ARIZONA
Po nehode, ktorá sa stala v roku 2013,
Faith Dickeyová úplne zmenila spôsob, akým premýšľa o strese.
Bola som na ceste za rodinou na sviatky,
keď som autom nabehla na ľad. Asi v tom momente som si uvedomila,
že som úplne zmierená s tým, že možno zomriem.
Po tej nehode som si uvedomila, že ak sa so stresom spriatelíte,
naučíte sa, ako ho nasmerovať.
Som presvedčená, že ak sa vyhýbate všetkým rizikám...
nikdy nezistíte, čo dokážete.
Uvoľniť.
-Čo povieš na to pnutie? -Podľa mňa vyzerá dobre.
Od svojej nehody Faith prekonala
niekoľko svetových rekordov v chôdzi po lane vo výške.
Táto disciplína si vyžaduje úplnú kontrolu nad mysľou a telom.
Myseľ sa ľahko naplní obavami a stresom.
Báť sa je prirodzená reakcia,
keď ste poriadne vysoko nad zemou na pružnom lane a pod vami nič.
Mám arzenál nástrojov, aby som prešla po lane.
Dýchaj.
A niekedy potrebujem len trochu pozitívneho myslenia,
že dokážem urobiť jeden krok.
To zvládneš.
Niekedy na seba kričím, do toho.
No tak. Ideš.
Uvoľni sa, zvládneš to.
Je vtipné, že baviť sa sám so sebou môže byť prospešné.
Keď som v strede lana a príde nápor vetra...
No tak.
Vytiahnem spoza opaska ďalšiu techniku, ako si s tým poradiť.
Niekto to volá segmentácia.
Snažím sa nemyslieť na celú výzvu.
Namiesto toho ju rozdelím na malé kúsky.
Viem sa sústrediť vždy len na jeden krok.
Dýchaj.
Jedna noha za druhou.
A po krôčikoch sa dostanem až na druhú stranu.
Kráčam napriek strachu.
Nesnažím sa ho potlačiť.
A to mi dáva silu aj v iných oblastiach života,
keď idem na pracovný pohovor, alebo iná bežná stresová situácia,
dokážem premeniť to, čo som sa naučila na lane...
Takže veci, ktoré ma veľmi stresovali,
na mňa už nemajú taký vplyv.
Keď sa zamyslím,
nie je veľa toho, čo by ma malo stresovať.
Mám zdravú a šťastnú rodinu, mám kariéru, na ktorú som hrdý.
Ale stále cítim, že ma zožiera stres.
Takže v záujme dlhodobého zdravia ho chcem zvládnuť.
Niečo, čo vo mne vyvoláva veľkú úzkosť a vyvoláva stres,
je, keď sa snažím zvládnuť príliš veľa vecí.
-Áno. -Viete, keď mám...
Keď pracujem na mnohých projektoch,
mám odpovedať na príliš veľa emailov a telefonátov.
Niekedy ma to trochu premôže.
Myslím, že kľúčovým krokom je zistiť,
prečo mám pocit, že musím na to všetko prikývnuť?
Keď som začal s herectvom,
moji rodičia mali málo peňazí, keď som bol malý...
Áno.
A raz som sa bavil s otcom, kedy všetko splatí banke.
A on povedal,
že nikdy.
„Zomrieme, kým to splatíme.“
A to ma trápi už od mladého veku.
Viete?
Predsavzal som si,
že to pre nich tak nechcem, ani pre seba a svoju rodinu.
Úprimne, s herectvom som začal, aby som rodičom pomohol z dlhov,
ale stále mám pocit, že to všetko pominie.
-Že to všetko utečie. -Áno.
Ak na všetko neprikývnem.
Ale potom je to ako kyvadlo, ktoré sa rozbehne,
a všetko sa nakopí,
jedno cez druhé...
O odrovná vás to.
Chris podlieha tlakom, keď sa nahromadia.
Ale môžem mu ukázať techniku, ktorá mu pomôže s intenzívnymi pocitmi.
Otestujem ho v rámci cvičenia,
kde je stres na najvyššej úrovni.
FIRE AND RESCUE NSW AKADÉMIA PRE ZÁCHRANNÉ SLUŽBY
Dnes by som vás chcela vystaviť
inému typu extrémneho stresu.
Tipujem, že to má niečo spoločné
-s ohňom. -Áno.
Takže včera som sa takmer utopil a dnes
zhorím na popol.
To nie je vystavenie stresu, to je stredoveké mučenie.
Horí, chlapci. Ideme.
Keďže Zocovi sa tak darilo počas testu virtuálnej reality,
napadlo mi, že by tiež mohol využiť niektoré tipy Modupe.
HASIČI A ZÁCHRANÁRI AKADÉMIA PRE ZÁCHRANNÉ SLUŽBY
Včera sme si trénovali pozitívne myslenie, ale občas
ste v strede diania,
cítite prílev adrenalínu a zvýšený tep.
Jedna z kľúčových vecí je dýchať.
Robia to tak záchranári a volá sa to dýchanie do štvorca.
-Nádych, zadržať, výdych, zadržať. -Dobre.
Predstavte si štyri strany štvorca.
A teraz máte
štyri sekundy vdychovať, na štyri sekundy zadržať dych,
štyri sekundy vydychovať, na štyri sekundy zadržať dych.
To je celý proces. Všetko štyri sekundy. Nádych, zadržať, výdych, zadržať.
Nádych, jeden, dva, tri, štyri. Pauza, jeden, dva, tri, štyri.
Toto je extrémna situácia, ale vy môžete
túto techniku použiť za všetkých okolností v živote,
-keď sa vám zvýši tep. -Dýchať.
-Dýchať. Predýchať to. -Chápem.
Táto jednoduchá technika dýchania je ukážkou toho, že stresové signály
spájajúce náš mozog a telo nie sú len jednosmerné,
telo môže signály poslať späť.
Čím väčší stres zažívam, tým rýchlejšie dýcham,
a čím rýchlejšie dýcham, tým viac som v strese.
Je to začarovaný kruh.
Ale ak dokážem dýchať pomaly a zhlboka, nervové vlákna v hrudníku
spozorujú zmenu pohybu
a zaplavia môj mozog signálmi, aby som sa upokojil,
takže skratujú systém bojuj alebo uteč.
Všetko v tele sa utlmí.
Tep srdca, stresové hormóny, úzkosť.
Toto je simulácia ohňa v obytnej budove.
Tara, Chris, budete tím jeden.
Modupe ma spárovala s Tarou Loweovou,
ktorá mi pomôže pri cvičení.
Je to hasička so 16-ročnými skúsenosťami.
Musíme s Chrisom lokalizovať oheň.
Pracku na krku si daj takto, aby si mohol vytiahnuť baterku.
Oheň musíme zahasiť čo najskôr,
ale musíme aj zachrániť obete, ktoré v budove môžu byť.
Bude to na neho veľa,
lebo to je naozaj akútny nával stresu.
Musíte vyniesť tri celkom ťažké figuríny.
Budem mať informácie, koľko vzduchu vám zostáva,
a potrebujem, aby ste z budovy vyniesli všetkých,
kým vám dôjde vzduch.
Takže sa sústreďte na dýchanie.
Nechcem, aby ste minuli všetok vzduch.
Do práce!
Máme obmedzený objem vzduchu a hľadáme tri telá.
Budem musieť dýchať pomaly, ale pracovať rýchlo.
Dobre. Tím jeden vstupuje do budovy.
Dopredu.
na konci vidím dvere, choď k nim.
-Lokalizuj oheň. -Nevidím tie dvere.
Pokračuj.
Je tu úplná tma, veľmi nepríjemné.
Je to makačka a ja ledva lapám po dychu.
Stoj. Pozrieme sa dnu.
Pripravený? Choď.
Máme tu aktívny oheň.
Pokúšam sa spomenúť na všetko, čo ma učili.
Čo mám robiť, zasiahnuť ho?
Dobre, namier to rovno na oheň.
Snažím sa počúvať. Je tu hluk, horúco, nepríjemne.
Som vyčerpaný. Pália ma pľúca,
ako sa snažia nasať dosť vzduchu.
Chris, chcem, aby si prehľadal celú oblasť.
Hľadáš obeť, áno?
Dobre.
Dýcha veľmi prudko. Rýchlo.
Oveľa rýchlejšie, ako keď začal.
Odfukuje.
Mám obeť.
Ťahať váhu navyše, to dýchanie ešte sťažuje.
-Jedna obeť vonku. -Áno, vyhrávajú.
Jedna obeť vonku.
Koľko máte vzduchu? Sto. Nie je to veľa,
ale ešte nemáme prehľadané poschodie,
musíme sa uistiť, že tam nik nie je.
-Spravíte to? -Dobre.
Áno.
Nič nevidím.
Viem, že dýcham príliš rýchlo
a musím dych spomaliť, ak mám prehľadať poschodie.
Tím jeden, rýchlo to prehľadajte.
Odtiaľto nevidím. Sú to len dvere.
Tím jeden, koľko máte vzduchu?
Chris, koľko máš vzduchu?
Máme 70 barov, prepínam.
Rozumiem, tím jeden, máte 70.
Musíte vyjsť z budovy.
Chris, musíme vyjsť. Musíme sa stiahnuť.
Ubúda mi vzduch, a tak kapitán zruší akciu.
Poďme. Chris, ideme.
V ohni celé dýchanie do štvorca vyletelo oknom.
Moja technika dýchania bola vdychovať
čo najviac kyslíka.
Keď ste v nebezpečenstve,
ste podľa mňa v móde prežitia.
Cítim sa na dne, akoby prázdny a som zo seba sklamaný,
že som stresu dovolil, aby ma v tej situácii ovládol.
Neviem si predstaviť, aké by to bolo, keby to bolo naozaj.
Videla som mnoho hasičov, ktorí sa rozišli alebo rozviedli
s partnermi, a keď si to uvedomíte,
je to pre ten nahromadený stres, ktorý si neuvedomovali.
-Dobre. -Pre stres sa ľuďom postupne
rúca život a fyzické zdravie,
ale aj emocionálne a duševné zdravie.
Teraz všetkých poprosím, zatvorte oči.
Ešte hodinu po cvičení je Chrisova reakcia na stres vysoká.
Budem sledovať jeho rýchlosť dýchania
pri vedenej meditácii.
15 DYCHOV ZA MINÚTU
Hasiči pravidelne meditujú,
aby odbúrali dlhodobý stres a sústredili sa na to, čo vnímajú
a cítia v daný moment.
Uvedomte si každú bunku,
prejdite celé telo od hlavy po päty.
Aj keď mi je vedená meditácia známa,
stále pre mňa nie je také ľahké uvoľniť sa na povel...
najmä keď mi pracuje hlava a preberá si udalosti dňa.
A potom sa nechám vtiahnuť do stavu sústredenia.
A začnem sa cítiť oveľa pokojnejšie.
Vedená meditácia je mimoriadne účinná technika.
Nielenže nám pomôže odbúrať stres v danej chvíli,
ak ju praktikujeme pravidelne, môže zmeniť našu reakciu na stres.
Sieť v našom mozgu, ktorá spúšťa obeh bojuj alebo uteč,
musí byť mimoriadne citlivá, aby nás chránila.
Problémom je, že ju môžu spustiť každodenné tlaky.
Vedci sú však presvedčení, že len osem týždňov
pravidelnej vedenej meditácie môže nanovo prepojiť spojenia
v kľúčových častiach mozgu...
a tak menej pravdepodobne nadmerne reagujeme na veci, ktoré nás stresujú.
ÚROVNE STRESU
Ako vyzerajú moje údaje? Zmenili sa, kolísali?
Keď ste prišli, boli veľmi vysoké, ale potom nastal
skutočne výrazný pokles a zmena, rýchlosť dýchania sa znížila
asi na štyri.
Aj tých 15 minút znamená rozdiel,
čo ak k tomu ešte pridáte, keď sa to stane praxou,
pravidelnou činnosťou, pomôže vám to nielen v tom,
že budete dlhšie hasičom, ale že budete žiť dlhšie a zdravšie.
Vidím, ako mi tieto techniky pomôžu, ak ich použijem
pri strese každodenného života.
Ale zlepšiť reakciu na stres,
keď sa 275 metrov nad zemou pokúšam prejsť po žeriave.
Naozaj neviem, či som pripravený.
DEŇ PRECHÁDZKY PO ŽERIAVE
Choď, kamoško.
Cítim sa ako bojovník. Prišli sme.
Určite som nervózny.
Mne je zle za teba.
Ak vyzerám pokojný, je to môj najlepší herecký výkon.
-Áno. -Nevyzeráš.
Trasú sa mi nohy...
ale snažím sa sústrediť.
No fuj.
Len sa pozri. To je hnus! V žiadnom prípade!
Dúfam, že keď tam vyjdem, aby som sa prešiel,
môžem sám sebe povedať, že to bude vzrušujúce.
Napínavé.
Namiesto toho, aby som si hovoril, ako sa bojím.
Tak fajn.
Ako sa cítite?
V niektorých momentoch mi mozog hovorí:
„Ale nie, čo to robím, do pekla?“
A potom si to zmením na: „Nie, už sa vidím,
„ako to úspešne zvládnem.“
Ale je tam ešte iný hlas, ktorý hovorí:
„Nie, to nepôjde, neuspeješ.“
Asi ide len o to,
komu dáme viac pozornosti.
Je to nastavenie mysle voči stresu, ktoré môže diktovať,
či bude výsledok pozitívny alebo nie.
Včera v noci som veľmi dobre nespal.
Mám trochu pocit závrate.
Videl som padať žeriav, preboriť sa cez okno,
ja som visel v miestnosti nižšie.
A žeriav išiel spadnúť a ja som sa musel odopnúť.
Ten scenár by bol zaujímavý, nie?
Obávam sa, že Chrisova hlava nie je v správnom rozpoložení.
Musí si pripustiť negatívne myšlienky
a nechať ich ísť.
Lebo dnešná výzva nespočíva len v chodení po žeriave,
ide o to, že má ísť pokojne,
použiť techniky, ktoré sa naučil, aby svoj tep
a dýchanie udržal pod kontrolou.
Ako ti je? Si nervózny?
Stále sa ma to pýtaš, takže začínam byť, áno.
Nastala tá chvíľa a ja mierim na strechu.
Cítim, ako sa mi zrýchľuje tep.
Stále si pripomínam, prečo to robím.
Nechcem, aby mi stres ovládal život. Alebo ma stál zdravie.
-Čaute, chalani. Bola sranda. -Veľa šťastia tam hore.
-Bolo to zábavných 30 rokov. -To zvládneš.
-Mám ťa rád. -Aj ja.
Ja sa vám občas prihovorím.
Dobre.
Zvládnete to.
Uvidíme sa na druhej strane.
TEP 73 ÚDEROV/MIN.
Fúka tu.
TEP 79 ÚDEROV/MIN.
Trasú sa mi nohy.
-Si nervózny, hej? -Som nervózny.
Postavte sa tam a pozrite sa priamo. Dočiahnete to, že?
Áno. Mám neuveriteľne ťažké chodidlá.
-Vyzeráte tam dobre. -Má rozpažené ruky.
-Je pripravený. -Nezabudnite dýchať!
Na čo myslíte?
Na nič. Len sa snažím užiť si výhľad a cítiť sa príjemne
vo veľmi nepríjemnej situácii.
Chrisove hodnoty už teraz výrazne prekračujú východiskové hodnoty.
TEP 118 ÚDEROV/MIN.
Dúfala som, že udržíme tep pod sto úderov za minútu.
Ale teraz ho má 118 a rýchlo stúpa.
Uvedomujem si, že mozog sa ma pýta, čo to robíme.
Ide o to...
Menej rozmýšľať.
Momentálne sa snažím uvedomiť si, čo sa môže pokaziť.
Práve teraz...
Už pár dní tú myšlienku potláčam.
Ale aj teraz sa ma mozog pýta, čo tu hore robíme.
Viete?
Tak tam stojím, pozerám dolu.
Je to naozaj vysoko. Fúka vietor.
Viem, že tam mám podporu priateľov.
Praktikujem dýchanie do štvorca.
Po jednom kroku.
Jeden krok, jedna noha, jeden moment, jeden dych.
Ešte jeden veľký nádych.
A vyrážam.
Mám pocit, že neviem poriadne chodiť.
Dýchate výborne.
Oveľa lepšie než včera.
Nohy sa mi nejak rozkývali.
-Cítim sa úplne nestabilne. -Pozor, kam stúpaš.
-Panebože. -Áno.
Snažím sa presvedčiť sa, že to je dobré. Trénoval som na to.
Dýchaj. Upokoj sa.
128 ÚDEROV/MIN. TEP
Začalo veľmi fúkať. A mám pocit... Ups!
Uf!
Spomaľuje sa mu tep.
Výborne.
Dokázal som to. To je krása. Pozerám, kde som, ten výhľad.
Užívam si to. Na to som trénoval.
Potom si uvedomím, že musím ísť aj naspäť!
Chcem sa pozrieť dolu, ale ani nechcem.
Ale chcem to mať za sebou.
Prečo som to robil? Nie.
Pozriem sa dolu a... všetko je nejaké...
Točí sa mi hlava a pociťujem nával adrenalínu.
Mám myšlienky, že to nezvládnem.
A zvyšuje sa mi tep.
V pohode?
Snažím sa znížiť si tep.
-Ako to vyzerá? -Tep má na 145.
-To je dvojnásobok tepu v pokoji. -Áno.
Pozerať dolu je hrozné.
Chris, skoč na vrtuľník. To zvládneš!
Chcem sa sústrediť na techniky dýchania
a všetky stratégie, ktoré ma naučila, aby som si spomalil tep.
A tak tam chvíľu len stojím a pozerám sa.
Začnem sa zasa sústrediť a som prítomný v danej chvíli.
Vedomý a prítomný.
A odblokujem všetky pochybnosti.
Opakujem si, že nie je možné, aby som to nezvládol.
-A začnem kráčať. -Už ide.
-Aký mám tep? Nižší? -Áno, 103.
Vyskočil na 145...
-Hej. -Zvládne to.
S každým krokom mám väčšiu istotu.
Viem, že techniky fungujú, a tak si užívam ten zážitok.
Mám pocit, že to mám pod kontrolou.
Tep máte 90, 88, 87!
Stále klesá, takže... Pozrite sa, ako tie nástroje aplikujete.
-Predvádza tam karate! -Ten sa rozkokošil.
Verí si, že?
-Aha, karate kid! -Áno.
-To bolo teda niečo. -Výborne, Chris.
-Výborne, starec, som na teba hrdý. -Skvele.
Bolo to ťažšie než vo virtuálnej realite?
-Neskutočne ťažšie. -Áno?
-Je to drsné. -Hej.
Je to tam, priamo pred dverami,
ten strach.
Aká úroveň stresu to pre vás bola?
Keby ste ma do tej situácie dali bez predchádzajúceho rozhovoru či výcviku,
asi by som len povedal,
že v žiadnom prípade.
Pri tejto skúsenosti nejde len o takéto skutočne stresujúce momenty,
ale o dlhodobý účinok, dlhovekosť.
Aj preto ste to chceli absolvovať.
Každý sústredený krok, každý moment, keď dýchate,
vám umožňuje dlhšie žiť,
lebo sa zbavíte reakcie na chronický stres.
-Áno. -A dovolíte sám sebe,
aby ste sa prirodzene vrátili k východiskovým hodnotám.
Keď to urobíte, máte menšie riziko srdcovo-cievnych ochorení,
menšie riziko, že sa nezotavíte z choroby.
Nejde len o tento moment, ale o dlhodobé účinky.
Dúfam, že nabudúce, keď budú decká vyvádzať v reštaurácii
a ľudia to natáčať,
budem sa snažiť usmievať a upokojiť.
-Áno. -Bude to naozaj. Nie len akože.
Čo som si vzal z tejto skúsenosti, je,
že príbeh, ktorý si hovoríte, sa stane vašou skutočnosťou.
Ak by som si pred chôdzou po žeriave povedal,
že to nedokážem, alebo čo ak spadnem,
pravdepodobne by som neuspel a asi by som to nezvládol.
Myseľ naozaj ovláda hmotu.
Takže sa nemusíte nechať ovládať emóciami strachu.
Máme popruhy aj pre Zoca?
Zoženiem nejaké malé.
Vypnite tú kameru.
-Áno. -Strih.
ABY CHRIS UDRŽAL STRES POD KONTROLOU, PLÁNUJE:
TRIKRÁT TÝŽDENE MEDITOVAŤ
NEZABÚDAŤ NA DÝCHANIE DO ŠTVORCA, KEĎ BUDE NAPÄTÝ
A KEĎ BUDE POD TLAKOM, MYSLIEŤ POZITÍVNE
Áno!
KAŽDÝ ORGANIZMUS JE INÝ DBAJTE NA RADY LEKÁROV,
KÝM UROBÍTE ZMENY V ŽIVOTNOM ŠTÝLE, KTORÉ MÔŽU MAŤ VPLYV NA ZDRAVIE.
Preklad titulkov: Petra Činčalová