"Find dem!"
-Forsigtig, Manu. -Løb!
"Kom så!"
Pas på træstubben!
Herhen!
-Hvad er der? -Jeg troede, jeg så noget.
Kom.
Manu! Manu! Manu!
Manu!
Manuel!
Hold ud! Jeg kommer ned.
Hallo?
Er der nogen?
Hallo?
Er der ingen?
Hallo?
Er der nogen derude?
Jeg vil ud!
Hallo!
Luk mig ud herfra, for helvede!
Hjælp mig!
Hjælp!
"Las Cumbres-kostskolen."
Hvad er det, I gør ved mig? Hvad har I gang i?
Forbandede svin! Hvad gør I ved mig?
Hallo? Jeg vil meget gerne ud herfra!
Hvem er du?
SKRIV POSTKORTET, HVIS DU VIL SPISE. FORTÆL DINE FORÆLDRE, AT DU HAR DET GODT.
Glem det! Hører I, hvad jeg siger?
Jeg vil ikke skrive en skid.
Her har I jeres forbandede postkort!
Hallo?
Hvad med min mad? Hvor fanden er min mad?
REND MIG, SVIN
Jeg fortjener min straf og lover, at jeg ikke bryder reglerne igen.
Tak til skolen, som danner os og viser os vejen.
Tror I virkelig, Manuel er dernede?
Jeg vidste, ikke du kunne se hende. Jeg bemærkede det forleden.
-Da jeg fandt dig. -Efter jeg havde fået klø.
Du så hende ikke, men du talte i flertal, og vi ser det samme.
Jeg ved det ikke, tegn det.
-Ved du intet? -Nej, jeg fortalte sandheden ved bruserne.
Ja, Eric har det godt. Jeg kontakter dig, hvis der er noget.
Farvel.
Hans bedsteforældre vidste ikke, at han bliver behandlet for ADHD.
-Måske siger de det til forældrene. -Nej, moderen døde for flere år siden.
Faderen bor på en afvænningsklinik. Bedsteforældrene har forældremyndigheden.
Jeg vil vædde med, at resten af familierne på listen heller ikke kender til det.
Nej, det skal de. Man må ikke behandle en mindreårig uden samtykke.
-Undersøg det selv. -Bliv ikke vred på mig.
Elvira.
De unge mennesker er forsvarsløse her.
De er langt væk fra deres familier. De har kun os.
Lov mig, at vi tager herfra sammen.
Musikminder er det sidste, folk med alzheimers mister.
Jeg har ikke alzherimers. Burde du ikke indberette, at jeg kan spille?
-Hvad skjuler du mere, far? -Inés.
Den medicinske anbefaling var, at vi ikke skulle tvinge noget frem.
Minderne skal komme tilbage af sig selv.
Slap af. Vi går i gang.
Se, hvad de har gjort ved mig på grund af dig.
"Det er vigtigt at passe på og at holde elektronisk udstyr opladet."
Hvor skulle døren skal være? Der er ikke nogen her.
-Leder vi efter en skjult mekanisme? -Flyt jer.
Den må være her.
-Paul? -Hvad laver du, Paul?
-Paul! -For fanden!
Her.
Paul!
Sikken ødelæggelse!
-Her har I Kerberos. -Et meget sært og grimt dyr.
Det sørgede for, at levende ikke slap ind i dødsriget, og de døde ikke slap ud.
Hallo!
Jeg beder jer! Hallo!
Luk mig ud! Eller lad mig gøre det! Hallo!
SØG CORAX-LABORATORIET
CORAX-LABORATORIET PATENTERER NY MEDICIN MOD ADHD
En, to...
De placerede Kerberos der af en grund. Vi får den ikke op.
-Det er bare et billede. -Det forsegler helvede.
-Døren skal ikke åbnes. -En dør er en dør.
Den lukker og åbner. Ellers er monstret ikke en dør.
-Kom, vi skal af sted. -Der må være en mekanisme.
-Amaia. -Vi skal nok få dig ud, Manuel.
-Kom nu. -Lad mig være!
For fanden!
-Hvilke modsigelser? -Udsagnet stemmer ikke.
Officer Cavilla mener, at vi skal sammenligne oplysningerne.
-Vi har vores tvivl. -Ikke jeg. Svinet slog min datter ihjel.
-Må han rådne op i fængslet. -Som det ser ud nu, går han fri.
Det er jeres pligt at sørge for, at det uhyre er låst inde.
-Bageren slog ikke pigen ihjel. -Mor.
Hvem gjorde det så, hvis det ikke var ham?
-Min mor har det ikke så godt. -Her sker ting, der er svære at forklare.
Vi må beskytte barnet, ellers vil forbrydelsen gentage sig.
-Hvem vil gentage forbrydelsen? -Kan I ikke se, hun er forvirret?
De vil påkalde Djævlen, som når ravne
fører en til reden i Las Cumbres.
Jeg beder dig, mor. Kom.
Kom, mor.
Så går vi.
Gå ud i ro og mag. Ingen løben.
Adèle Uribe. Kom lige her.
-Er der sket noget? -Pak dine ting. Du skal rejse.
-Hvad? -Vil du ikke med til din onkels bryllup?
-Er det rigtigt? -Ligner jeg en, der laver sjov?
-Skal jeg virkelig til Paris? -Jeg skal selv køre dig til bussen.
-Vi skal være der klokken fem. -I dag?
Mange tak. Jeg siger til Paul, at vi skal af sted.
Nej!
Din onkel og jeg er enige. Paul fortjener ikke at komme til Paris.
Han fortjener det endnu mindre, for det han gjorde med Pelayos akvarie.
Men han fortryder det virkelig. Han siger det hele tiden.
Det skulle han have tænkt på noget før.
Nåh, ja. Din onkel sagde, at du må tage hvem som helst med.
-Som ledsager. -Tak.
Hvad ville Mara?
Vil du med mig til min fars bryllup i Paris?
Hvad?
Hvis du vil, kan vi stikke af, når vi ankommer dertil.
Ja, det vil jeg. Kom her!
Ja.
Sole, det er jeg ked af. Jeg er så klodset.
-Det gør ikke noget, broder Elías. -Tak.
Sikke noget...
Kom så! Hurtigt og koordineret!
-Hurtigt! -Er han ude på at slå os ihjel?
Næste! Hurtigt, sagde jeg.
Han fortalte, at alle lærere samlede sig
og grinede af idiotens spøg.
En dag blev han træt af det og sprængte lærerens bil i stykker.
Efter det kaldte læreren ham ikke for bøsse igen.
Sådan! Kom så. Drej ordentligt.
-Fortsæt. -Er det sandt, at du kan lave bomber?
Hvorfor tror du, jeg er her?
-Kan du sprænge en jerndør op? -Jeg kan sprænge to op.
Vær stille, og koncentrer jer!
Kom så.
"Et bad på fem minutter efter idræt er obligatorisk."
Paul? Tror du, det er koldt i Paris på denne årstid?
Jeg skal til et bryllup, og jeg ved ikke, hvad jeg skal tage med.
Hej.
Skrig ikke.
Skrig ikke!
Jeg vil tale med dig. Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
Jeg er virkelig ked af det. Tro, hvad jeg siger.
Jeg ville aldrig gøre dig fortræd. Det ville jeg aldrig gøre.
Har du sagt noget til Darío, Mara eller nogen anden?
Om det, der skete i går.
Hvorfor har du ikke sagt det til nogen?
Lad mig være i fred.
Giver du aldrig op?
Hør...
Kan du huske noget?
Hvad skulle det være?
Jeg forstår dig ikke. Jeg forstår ikke, hvad du vil.
Men fortæl det nu, inden jeg skriger så højt, at kostskolens tårn falder sammen.
LABORATORIE
-Er det det her? -Ja.
-Jeg bliver høj af det her. -Vi fester med det, der er tilovers.
Vi mangler svovlsyre og noget brint-noget.
-Kender du ikke ingredienserne? -Det har et mærkeligt navn.
-Pero-noget. -Pero-pis!
-Vil du gøre kål på os? -Stress ham ikke.
Stresser jeg ham?
Gør jeg det, Julio?
Nej, det er mig, der bliver stresset.
-Jeg vil ikke sprænges i småstykker. -Hold op med kun at tænke på dig selv.
-Der sker ikke noget. Eller hvad, Julio? -Nej.
-Hvordan kan du være så sikker? -Bilen fløj ikke væk.
Men jeg ødelagde lærersvinets dæk.
-Kommer det til at virke? -Ja. Kom, vi har det hele.
-Hvad laver du? -Hvad har du imod mig?
-Du er bedrevidende, og det irriterer mig. -Det er ikke det.
-Se selv. -Det handler om i går, ikke?
-Hvad siger du? Flyt dig. -Okay. Men giv ikke mig skylden.
-For at jeg tvang dig. -Det er ikke det.
Hvad er det så?
Tror du, det handler om djævlebesværgelser?
Det kunne du tænke dig.
Hellere det end bageren som morder, ikke?
En pige er død, og vi har måske pågrebet en uskyldig, Cavilla.
Det er mindre dumt.
Jeg kan ikke spille, men jeg synes, du er god til at spille klaver.
Hvorfor spilder du din tid her?
-Jeg vidste ikke, jeg kunne. -Hvad siger du?
-Jeg har amnesi, husker du nok. -Du spillede garanteret verden over.
Der kan ikke være mange pianister som dig.
Al denne aktivitet skyldes en vældig kraftig stimulans,
der næsten er traumatisk.
Er der noget, der indikerer, at hjerneaktiviteten har ændret sig?
INÉS OG SARA, DATTER OG KONE TIL DEN OMSTRIDTE NEUROFORSKER, DARÍO MENDOZA,
DØR I EN BILULYKKE I LISSABON.
Og jeg ledte efter nøglen.
-Hvad laver du her? -Jeg ville ikke forstyrre dig og Fran.
Ja, okay.
-Jeg tænkte, at du kunne køre mig hjem. -Er der sket noget?
Nej.
Skat, du ved, det er bedst, at du er her.
Omgivet af mennesker på din egen alder.
Okay, far, jeg bliver her.
-Har din datter sagt noget? -Om hvad?
Jeg sagde, du skulle holde dig væk. Hvad fanden har du gang i?
Jeg ved ikke, hvad hun har sagt, men det var en misforståelse.
Vi havde en aftale, og du brød den.
Du skal forlade kostskolen straks. Straks.
Du må ikke. Det var en fejltagelse. Tving mig ikke væk fra hende.
Hvad hvis kostskolen styrter sammen? Jeg tror ikke, Julio ved, hvad han laver.
Nu er du bombeekspert. Han har styr på det. Ikke også, Julio?
-Julio! -For helvede!
-Julio! -Julio?
Har du overvejet, om de måske tager opløsningsmiddel for at holde stedet ud?
Straffen er ikke løsningen på alt.
Jeg siger det en sidste gang.
Bland dig ikke i vores disciplinærmiddel, og understå dig ikke i at irettesætte mig.
Det er min sidste advarsel.
Hvordan vil du forklare forældrene,
at du medicinerer deres børn?
De epileptiske anfald skyldes måske ikke opløsningsmidlet.
Du ved ikke, hvad du taler om.
Jeg ved, at Corax-laboratoriet finansierer skolen
for at bruge de unge som forsøgskaniner.
Er det ikke interessant?
Jeg har set en omdirigering til en konto på en procent af alle poster.
Giv mig blot fem minutter,
så kan jeg sammenkoble de ulovlige indskud fra Corax-laboratoriet
med din bankkonto.
-"Stands, det er civilgarden!" -Hallo!
"Hold inde, og ræk hænderne i vejret."
Politi! Hallo! Her!
Hvad fanden?
Hallo!
Hjælp!
Politi!
Hallo! Hallo!
Hallo!
Du fik ret angående brylluppet.
Ved du, hvad du skal gøre, Adèle?
Du må ikke komme tilbage hertil.
Du vil virkelig ikke se mig længere.
Hør, Adèle. Vores onkel lader dig ikke blive i Paris,
så udnyt bryllupsdagen til at flygte.
Det vil være let at stjæle nogle penge.
Kan du huske Pierre og Roland? Fars venner.
Find frem til dem i Pigalle, og bed dem om hjælp.
De hjælper dig, for de er gode mennesker.
Lov mig det.
Var det så svært at høre efter?
For så skulle du med mig nu.
Vi kunne være taget af sted sammen.
Du må klare det alene.
Vær nu sød, Adèle.
Jeg opsøger dig, så snart jeg kan. Det lover jeg.
Paul.
Bare rolig. Jeg vender ikke tilbage.
Hvis du skulle støde på mig, skal du ikke hilse.
Er det ikke utroligt? Vi er frie!
Vi er frie!
"Je suis Rita. J'aime beaucoup Paris."
Hvordan siger man...
Nåh, ja. "Je suis ravie d'être ici."
Hvad foregår der?
Sig ikke, at vi ikke når flyet.
Hvad skal du?
-Jeg går tilbage, Rita. -Hvad?
-Jeg kan ikke efterlade Paul der. -Mener du det? Sæt dig ned.
-Min bror er alt, jeg har. -Hvad med mig? Du har mig.
Jeg kan ikke tage væk fra ham. Jeg kan ikke.
Adèle!
Adèle! Hvor skal du hen?
Spurgte du efter mig, Pelayo?
Et væsen blandt mine planter.
Mileicosyre.
Det er stærkt til at gendanne væv og er en aktiv ingrediens i pillerne.
Gæt, hvem der patenterede og fremstillede dem.
Hvad med de saftige stipendier, Corax-laboratoriet
har finansieret dine studier med, Elvira?
Og patentet?
Hvor meget betaler de dig for de kliniske undersøgelser på de unge?
Jeg er ikke kommet frem til det endnu.
-Det er ikke helt sådan. -Er det ikke?
Hvordan er det så?
Hvad handlede det her om, Elvira?
-Ville du kontrollere mig? Få mig væk? -Nej, nej.
Jeg indrømmer, at jeg har været naiv,
men jeg anede ikke, hvor langt laboratoriet var gået.
Hvor mange forældre på listen har du ringet og afsløret det for?
Jeg har forsøgt at løse det på anden vis.
Jeg har talt med Mara.
-Farvel, Elvira. -Vent, Elías.
Jeg fortalte ikke det hele, men det har intet med os at gøre.
Jo, det har meget med os at gøre.
Dette viser, hvem du er.
Elías... Vent, Elías.
Jeg elsker dig, Elías.
-Jeg var sikker på, du ville komme. -Hvorfor?
Jeg tror, vi kender hinanden, fra før jeg mistede hukommelsen.
Jeg tror, du er den eneste, der kan fortælle, hvem jeg er.
Sig, hvem jeg er, León.
Alle lyver for mig.
-Jeg ved intet om dig. Det er jeg ked af. -Hvorfor lyver du også?
Jeg er ked af det, der er sket. Jeg vil ikke genere dig igen, Inés.
Jeg hedder ikke Inés. Inés er død.
Hvorfor fortæller ingen sandheden? Hvorfor gør du det her?
De har fundet en død person i floden her i nærheden.
-Det er Manus T-shirt. -Hvad?
Det er den, han havde på.
Undskyld mig, men jeg er faret vild.