Kom tilbage!
-Hvor tror du, du skal hen, Amaia? -Slip mig!
Slip mig, sagde jeg! Slip mig!
Gå så.
-Troede du, du kunne flygte? -Lad mig være.
Hvor er Manuel?
Det ved jeg ikke.
Jeg har ledt efter ham hele natten.
Han faldt ned fra en skrænt, og en mand med ravnemaske tog ham.
Jaså?
Sikken spændende historie.
Jeg havde ikke regnet med mindre fra dig.
I flygtede, ødelagde en bil og indgangsporten,
og I stjal mine penge. Hvad mere, Amaia Torres? Hvad mere?
Her har du dine forbandede penge! Jeg lyver ikke. Vi må finde Manuel.
-Tag hende med. -Gå så.
Nej.
-Sæt dig ind. -Nej, jeg vil ikke.
Manu.
"Las Cumbres-kostskolen"
"I må ikke låse mig inde, jeg beder jer!"
Amaia?
"Luk mig ud! Åbn døren, forbandede psykopater.
Vi skal tilbage til skoven og finde Manuel!"
Hvad er der sket, Amaia?
-"Amaia?" -Paul?
Hvad er der sket med Manu?
I lod os i stikken. Jeg har ledt efter ham hele natten.
-Hvad er der sket? -"Luk mig ud!"
Hører I, hvad jeg siger? Luk mig ud!
Hids dig lige ned, og fortæl, hvad der skete!
Nej, jeg vil ikke hidse mig ned!
Igen! Bliv ved!
Sidste gang! Sving så med armene!
En, to, tre, fire,
fem, seks, syv,
otte, ni, ti!
Igen! En, to, tre, fire!
-Hvorfor gjorde Manu ikke noget? -"Han var bevidstløs."
Jeg kunne ikke komme ned til ham, og så dukkede ham manden op.
Manden med fuglemasken.
"Ja, den lignede et ravnenæb. Det var mørkt, men jeg så ham tage ham."
Amaia, det tror jeg ikke på.
Rend mig. Jeg ved, hvad jeg så.
"Et bad på fem minutter efter idræt er obligatorisk.
Personlig hygiejne viser, at man har respekt for sig selv og andre."
"Det var lykkedes, hvis I ikke havde fået kolde fødder."
Du behøver ikke takke mig, men giv ikke mig skylden.
Hvor længe vil I holde os hernede?
"Luk os ud, for helvede!"
-"Godmorgen." -"Godmorgen."
"Vil I gøre noget for at få dem ud af isolationen?"
"Kom op til tavlen, Inés."
Godt.
-Har I repareret porten? -Den er ordnet.
Skynd dig. Du er sent på den, Alba.
"Mine herrer, dette er alles ansvar.
I har alle sammen ansvaret for skolens sikkerhed."
Og jeg siger dette, fordi jeg synes, det er
fuldstændig ubegribeligt...
...at to elever forsvinder lige for næsen af jer.
Som var det magi.
Vi har en forpligtelse over for deres familier.
De regner med os. De sender deres børn herhen, så vi kan vise dem den rette vej.
Men fremfor alt skal vi have børnene under kontrol.
Hvilken lærer havde ansvaret?
Ingen?
Det er utroligt, hvor længe de små dyr lever.
Har vi stadig intet hørt om drengen, der flygtede ind i skoven?
Skovløberne er underrettede. De leder efter ham.
Skovløberne? Har du anmeldt det?
Ikke endnu. Jeg håber, han dukker op, inden jeg bliver nødt til at slå alarm.
Han er faret vild i skoven, Darío. Vi finder ham før eller senere.
Det her er en katastrofe. Skolen har mistet sin moralske værdi.
Jeg er helt enig, don Arturo.
Señor Mendoza. Jeg vil gerne undskylde for mine elevers opførsel.
Men jeg mener også, at skolen er lidt for striks og tyranniserende.
Hvis vi kan give eleverne lidt længere snor, tror jeg...
Señor Mendoza, jeg tror, Elvira har ret.
Opsyn er ikke problemet.
Eleverne er pressede. De drømmer om at komme ud herfra.
Den adfærdskorrigerende pædagogik er alt for streng.
Sådan er det, kære broder Elías.
Hvis jeg skal være ærlig, så er det livet derude, der er strengt.
Jeg sætter dog virkelig pris på jeres meninger.
Jeg tager dem i betragtning.
"Er du okay, Amaia? Amaia?"
-Paul... -"Hvad så?"
-"Sad Manu i samme celle som mig?" -Ja. Hvorfor?
MARS
ELSKER DIG
Kom.
Straffen er afsonet.
Vi venter på jeres undskyldninger.
Mara...
Señora... Har I anmeldt Manuels forsvinden til politiet?
Eller til nogen?
Manuel kommer nok snart, for han tør ikke at stikke af.
Kom så.
Jeg fortjener min straf og lover, at jeg ikke bryder reglerne igen.
Tak til skolen, som danner os og viser os vejen.
Hvad er der sket?
Er der en telefon på skolen?
Undskyld, men jeg skal bruge din telefon.
Hvilken telefon?
Du har sikkert en. Du er jo mønsterelev.
Sig til, når du giver op.
Var det alt?
Hvor gemmer du den?
Lad hende være, Amaia.
Lad mig være i fred.
Tak.
Hvad er der sket her? Er alt i orden?
Jeg tabte mine bøger. Undskyld.
Er det til et sortmetal-cover?
Der er dem, der påstår, at modsætningen til den videnskabelige viden
er overtro,
hvilket skaber fænomener og ritualer, der er pseudoreligiøse.
Paul. Amaia. Bliver I aldrig trætte af at være til besvær? Ti stille.
Men det ville ikke være klogt at nedvurdere
de overbevisninger, der synes at være irrationelle.
Jeg vil gerne have, at I skriver en halv side om,
hvad I mener, overtro er.
JEG VED, HVOR DER ER EN TELEFON
Værsgo at begynde.
Lillemus.
Jeg har ikke kunnet spise. Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre.
Jeg har en overraskelse.
Hvad er det?
De har sendt os en indbydelse. Vi skal til Paris.
Tror du så på det nu?
Hør, det er hans bryllup.
Svinet elsker os ikke, men vi er hans familie.
-Paul. -Vi ved ikke, hvad der er sket med Manu.
Vi skal bare klare os resten af måneden. Derefter rejser vi.
Hører du, hvad jeg siger, Adèle? Vi ved ikke, hvad der er sket med Manuel.
Hvis vi ikke overtaler onkel til at lade os blive i Paris, så flygter vi dertil.
Lov mig det.
Du må ikke bede mig gøre mere, Paul.
Jeg kan ikke længere holde det ud.
Okay.
Har du haft mareridt igen?
Angst?
Nej, alt er fint.
Okay.
Stræk armene frem. Sådan.
-Tog du din tegneblok med? -Jeg glemte den.
Undskyld.
"Scusi dotore." Hvordan går det?
-Hej, Inesita. Hvordan har du det? -Meget godt.
Jeg var på vej til time.
Er der noget galt?
-Jeg vil hjem. -Hvorfor?
Er der sket noget? Behandler de dig dårligt?
De behandler mig fint, far.
Det er jeg glad for.
Hav en god dag.
-Hvad tænker du? -Det er altid svært at vide.
-Tror du, hun begynder at kunne huske det? -Nej, det vil jeg ikke mene.
I så fald burde jeg sende hende hjem.
Nej, Darío, det er ikke en god idé. Hun er meget tilbageholdende.
Hun skal socialisere sig og holdes under opsyn. Jeg tager mig af det.
I dag skal vi finde ud af, hvorfor musik påvirker os.
Rytmen og akkorderne skaber noget, der ligner en fortælling.
En melodi er som en historie.
Hændelserne påvirker hinanden og fører til det, der sker bagefter.
Vi skaber en rytme.
En regelmæssighed.
Og pludselig...
...sker der noget uventet.
Det er præcis det, der bryder vores forventninger...
...så vi bliver berørte.
Musik er som livet.
Som en roman, som en film.
Det uventede ændrer os.
Det holder os opmærksomme og vækker vores nysgerrighed.
Her...
...har I titusind grunde til at blive påvirkede.
I to.
Gå hen til sal 13, og tøm affaldskurvene.
Javel, señor.
Hvad har du gang i, Jiménez? Vi bytter hold.
Du er som en svajende lygtepæl. Du er vildt elendig.
Byt hold. Ind med jer. Også jer.
Du server, González. Kom så. Fart på.
Kom så, González. Sådan.
Kom så!
Det var på tide! Hjælp til derovre. Vi skal have dækket op. Kom i gang.
Tag også brødet med ud.
Amaia, nævn ikke, at en med ravnemaske tog ham. Så tror de ikke på os.
-Det er sandheden, din idiot. -Okay. Men du behøver ikke sige det nu.
"Alarmcentralen."
-Hvad laver I? -Det er bare et hurtigt opkald.
-Forsvind herfra. -Det er vigtigt.
-Ud, eller jeg siger det til ledelsen. -Kom.
Ved skoleledelsen godt, at du boller med Mario?
Hør, snut...
Det er længe siden, jeg har blandet mig i, hvad andre synes om mit sexliv.
Ved du hvad?
Jeg blander mig. Jeg anmelder jer.
Jeg blander mig ikke, men det gør prioren måske.
Hvad vil han mon tænke?
Hvad vil rektor emeritus sige til, at idrætslæreren går i seng med pedellen?
Jeg vil vædde med, at nazistens dage er talte, hvis det slipper ud.
I får tre minutter, ikke ét minut mere.
Et minut er nok.
Hej, ja... En elev er forsvundet fra Las Cumbres-kostskolen.
Hallo? Kan I høre mig? Hallo?
De lagde på.
Der er ingen svartone.
Fandens også.
-Pis! -Kom.
Kan I høre det?
Hvad?
Og dette?
"Nå? Ingen?"
Som I vil.
Hvis ikke spøgefuglen, der har klippet telefonkablerne over, står frem,
kan I stå her i stilhed
under hele spisetimen.
Der er en enkel løsning.
Den skyldige står frem, eller hvis man har set, hvem der klippede kablerne over,
kan man sige, hvem man så.
Mario, hold øje med, om der er nogen, der står frem.
Og ingen må spise noget.
Hvad hvis nogen ikke ville have, at vi skulle tale med politiet?
Stilhed!
Hvad sker der, Adèle?
Ikke noget.
-Jeg har det bedre nu. -Hvorfor var du så nervøs tidligere?
Det var vel ikke, fordi du klippede kablerne over, vel?
-Hvad fanden er der galt med dig? -Det var ikke mig.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor gjorde du det, Adèle?
Du lovede, du ikke ville. Vil du gerne i isolation igen? Skal vi altid være her?
Vi talte med politiet. Vi ved ikke, hvor Manuel er.
Han kan være i fare. Forstår du ikke det?
Du løj for mig. Du lovede, du ikke ville.
Hør. Jeg gør alt for at hjælpe min ven. Alt. Forstår du det?
Ja, jeg løj. Selvfølgelig løj jeg, for du fatter intet.
Vi kan ikke komme væk, og du opfører dig som et forkælet og selvisk barn.
"...som tjener Djævlen."
Oppe på bjergtoppene skriger og skriger ravnen,
sorte, ondskabsfulde fugl, som tjener Djævlen.
Stram op, Paul! Ellers kan du udføre et dobbeltpas.
Hvorfor spiller du det stykke?
Kan du lide det?
-Jeg skal tilbage til timen. -Vent.
Hvor længe har du gået på kostskolen?
Siden sidste år.
Du var vist med i en ulykke i Lissabon.
Jeg boede der en overgang.
-Det er en superfin by. -Det tror jeg. Jeg kan ikke huske det.
Er du glad her? Vantrives du?
Dette sted er meget barskt.
Du kan tale her. Ingen hører dig her.
Er du nervøs? Hvorfor ryster du?
Hvorfor spiller du det stykke?
Fordi du synes om det.
Jeg skal tilbage til timen.
-Jeg var ikke hjemme, Mara. -Jo, det var du. Lyset var tændt.
Du kan ikke bare dukke op. Vi blev enige om, at du skulle ringe.
Okay, du har ret. Undskyld. Jeg har gemt en flaske til os.
-Godt. -Tag ikke afsted.
-Jeg ringer til dig. -Jeg beder dig.
Den forbandede nazist.
Vær sød at blive! En elev er forsvundet. I må ringe til politiet!
Hvad har du gang i? Jeg kørte næsten ind i dig.
-De skal lede efter Manuel. -Gå ind, Amaia!
-Amaia Torres? -Ja.
-Gå ind. -Manuel er forsvundet!
-Nogen tog ham! -Farvel.
I stedet for at lave ballade burde du takke os og din far,
fordi du er her. Efter det, du gjorde mod ham...
...burde du sidde i fængsel.
-Du kender ikke din plads. -Men altså...
Drik det. Det er beroligende.
Jeg har ikke brug for noget beroligende.
Hør efter. Drik det.
Og disse...
"Dem beholder jeg."
Sådan.
Verbet "être" er uregelmæssigt. Gentag det, så det sidder fast.
Je suis,
tu... tu es,
il est,
nous sommes,
vous "sui"...
Undskyld, Alba. Jeg er ikke vred på dig.
Jeg må bede dig om noget meget vigtigt.
1300-TALLET
Lignede det dette?
Og høreapparaterne? Har Mara taget dem?
Læger under den sorte død, se.
"Logen havde at gøre med alkymi. De blev jaget for kætteri."
"I Normandiet, Schwarzwald, Karpaterne og Pyrenæerne."
-"Ravnerede-logen var kendt." -Ravne?
Bygningen har ravne overalt. Jeg lagde ikke mærke til det tidligere.
-Siger du, at... -"Vær sød at tie stille."
Det er en skrøne,
at man kan slette minder ved at gnide en agerhøne mod hovedet.
Det passer ikke.
Der er mange beviser. Men De har måske ret.
Det er forkert at undersøge, om der er en videnskabelig grund.
Der var du heldig. Vi fortsætter i morgen. Jeg håber, du er mere stridslysten der.
Det kan I regne med.
Elías!
Broder Elías!
Elías?
Elvira?
Undskyld, jeg råbte efter dig, men du hørte mig ikke på grund af klokkerne.
Jeg ville sige noget.
Jeg kunne ikke lide, at du talte min sag til mødet med Darío Mendoza.
Tak, fordi du forsvarede mig, men du gjorde mig ikke nogen tjeneste.
Jeg kan selv præsentere mine idéer, og hvis ikke, så er det mit problem.
Gør det ikke igen.
Er det forstået?
Absolut. Undskyld.
Din undskyldning er godtaget.
"Anmeld Manuel Villars forsvinden.
Der er gået for lang tid. Vi må kæmpe med forældrene senere. Darío."
VÆR FORSIGTIG
PERSONEN, DER KIDNAPPEDE EN MINDREÅRIG I LISSABON, ER STADIG PÅ FRI FOD
Hvor skal du hen på denne tid, Alba?
Mor har sendt mig ud på et ærinde.
Jeg er så sulten, at jeg kunne spise Pelayos fisk.
Hvorfor stirrer nazisten på os?
Amaia Torres. Kom med mig.
Torres!
Rektoren bad mig give dig disse igen. Tag dem i.
Beklager, señor. Jeg kan ikke høre Dem.
Tag dem i.
Kan du ikke høre mig? For jeg synes, du skal høre nøje efter.
Kan du høre mig? Jeg siger det kun en gang:
Hvis du blander dig i mit liv igen, nærmer dig Luís,
eller forsøger at fortælle Mara eller nogen anden om mig igen...
...så lover jeg, jeg nok skal sørge for, at dit liv bliver et helvede.
Og jeg ved præcis, hvad jeg skal gøre. Er det forstået, døve?
-Hej. -Hej.
-Hejsa. -Har du set pigen et sted?
Hun tog ud for lidt siden. Hun sagde, du havde sendt hende på et ærinde.
Hvad?
Jeg tager ud og leder efter hende.
Undskyld. Hvis det er okay, går jeg op og hviler mig. Jeg har det ikke så godt.
Undskyld, må jeg få lidt urtete? Jeg har det ikke så godt.
Ja, selvfølgelig. Jeg kommer med det.
Jeg har det virkelig dårligt. Jeg tror, jeg skal kaste op.
Hvad laver du, Amaia? Er du sindssyg? For fanden!
Slip mig! Jeg brænder det her forbandede sted ned!
-Så alle de skiderikker forsvinder! -Nej!
Og så politiet og brandvæsnet kommer!
Ikke sådan her.
Politiet er på vej. Hører du, hvad jeg siger?
-Hvad? -De er på vej.
-Hvad? -Adèle sendte Alba ind til byen.
-Hun skulle hente dem. -Pigen?
For fanden... Jeg ved ikke hvordan, men vi finder Manuel.
Alba! Alba!