Hvad foregår der? Hvad har I gang i? Hold op!
Hold så op! Hjælp mig med at skille dem ad, Manu!
"Hold op! Hold op, sagde jeg."
Hold op! Hold op! Hold så op. Begge to!
Sæt dem i isolation! Og I skal tilbage til jeres klasseværelser!
Saml den op. Den skal ikke ligge der.
Kom, Manuel.
"KRØNIKER FRA MARS" RAY BRADBURY
Kom.
Tænd boblebadet, til når vi kommer ud.
Hallo, Paul. Paul...
Har kællingen sagt, hvor længe vi skal være her?
Nej.
Det gør ikke noget. Vi gør det alligevel.
"Vi gør det alligevel."
"Las Cumbres-kostskolen."
Kom nu. Bliv ved.
Giv den alt, hvad I har!
Stil dig ind på række, Amaia.
Flot arbejde. Gå i bad.
Det er sandt, at vi optager elever, som andre skoler har sagt nej til.
Det er skolens kendetegn.
Vores mål er, at de, trods deres problemer...
...afslutter grundskolen og gymnasiet, så de får en fremtid.
-Jeg kan godt lide udfordringer. -Velkommen til Las Cumbres-kostskolen.
"Et bad på fem minutter efter idræt er obligatorisk.
Personlig hygiejne viser, at man har respekt for sig selv og andre."
-Hvem vil have en pakke? -Mig. Giv mig en.
-Jeg tager også en. -En til dig. Og en til dig.
-Også mig. -Det manglede bare.
-Jeg skylder dig et par pakker. -Næste gang koster den.
Okay.
Hvad med dig, der er så uskyldig? Får du skældud af farmand, hvis du ryger?
-Hvor bor eleverne? -I en anden fløj i bygningen.
MENNESKET ER FØDT FRIT, ANSVARLIGT OG UDEN UNDSKYLDNINGER
Du får nok nogle nattevagter.
I må forstå, at I er her på skolen, fordi ingen vil have jer derude.
Sandheden er, at samfundet og jeres familier har mistet troen på jer.
"Tror I, de savner jer?
Det gør de slet ikke.
Hvis skyld er det? Deres?"
Hej, señora Virginia.
"Bonsoir, Adèle. Tag plads."
"Godaften. Det er svært at forstå jeres historie..."
Er Alba her ikke?
Celia! Fransklæreren er her! Fortæl det til pigen.
"Det står i bogen. 'Til Carol.' Er det jeres datter?"
"Ja."
Er hun her ikke? Hun tager det aldrig seriøst.
"Det var en moralsk forpligtelse..."
Der er ingen pli på landsbyskolen.
-Det gør ikke noget. Jeg venter. -Okay. Alba!
"Heldigvis er kostskolen brændt ned og er væk for altid."
"Bogen er en anmeldelse, men også en hyldest til dem, der overlevede."
"Jeres venner fra kostskolen..."
-Må jeg låne toilettet? -"Oui, madame."
Alt lyder så smukt på fransk. Synes du ikke?
"At begynde på en frisk."
"Det er almindeligt.
Det, vi oplevede, var meget hårdt..."
"Det, vi oplevede, var meget hårdt.
Vi var unge, og det var en grusom måde at miste sin uskyld på."
"Men hvis man glemmer det, benægter man, at det skete."
-Her er hun. -Det er ikke i dag. Det er tirsdag.
Er det tirsdag i dag? Undskyld. Det er min fejl.
Okay. Jeg går. Husk at lave lektier, Alba. Vi ses.
Farvel. Mormor.
"Formålet med bogen er, at ingen skal opleve det, vi oplevede."
"Ingen skal opleve det, vi oplevede på Laguna Negra-kostskolen."
"Adèle Uribe bedes gå til rektorens kontor."
Det er din onkel.
Onkel? Hvorfor ringer du?
Er der sket noget?
Skal du giftes? Er det rigtigt? Sikke en god nyhed.
Ja, vi har det godt.
Jeg klarer mig.
Godt.
Paul?
Ja, han har det også godt.
Tak, onkel.
Ja.
Du virker meget nervøs.
Vær forsigtig.
Hvordan kan det være, at du vil være så langt væk fra alting?
-Det her sted har sin charme. -Hvis du siger det.
Har du ikke hørt de uhyggelige historier om skoven herude?
Uhyggelige?
Ser man det... Nu kan jeg ikke sove om natten.
Når jeg ikke underviser, skriver jeg afhandling om områdets alkymister.
SORT MAGI
Det siges, at de var yderst intelligente og meget farlige.
Nazisten. Nazisten kommer.
Så er det nu. I skal være helt stille.
-Godnat. -Godnat!
"Så rumskibet lander på Mars.
Og de går ud for at undersøge området."
Hvad sker der så?
Efter flere timers vandring ankommer de til en by.
Det mest utrolige er, at indbyggerne
er deres døde slægtninge fra Jorden.
Hvis jeg en dag støder på min familie på Mars, tager jeg mit eget liv.
Kællingen har glemt os.
Jeg har lyst til dig. Mobilen.
-Godmorgen. -Godmorgen!
Hvor er Paul Uribe og Manuel Villar?
De har siddet i isolation siden i går.
Sæt jer ned.
I dag skal vi oversætte beretningen om Gallerkrigen.
-Fortalt af Julius Cæsar. -Paz?
Hvad laver du, Paz?
En piercing.
Kan du lide den?
Gør det ikke igen.
Oversæt side 14 og 25. I har ti minutter.
Kom ud.
Du har ikke ret til at ophæve min straf, Elías.
De havde været derinde hele natten, Mara.
Og en elev kom i morges og var karseklippet.
Hun havde lus. Hun ville ikke smitte de andre.
-Det tror jeg ikke på. -Man skal stole på sine kollegaer, Elías.
Eleverne er besværlige, og de gør uventede ting.
Det retfærdiggør ikke en umenneskelig behandling.
-Det er pædagogisk forkert. -Du tager fejl.
Vi kan se, at disciplin betaler sig.
De har brug for grænser, men også en smule forståelse.
Vi ender med at opnå det modsatte af det, vi efterstræber.
De unge fyldes med had og vrede. Dét mangler der grænser for.
Du lader ikke til at forstå det ansvar, vi har, Elías.
Størstedelen af vores elever er dysfunktionelle.
Her går en pige, som skød sin stedfar med et gevær.
En anden har stjålet i butikker, andre har været på afvænning.
Havde de ikke været her, sad de i fængsel eller lå begravet på kirkegården.
-Netop. -Det her er ikke dit sogn.
Vi har ikke brug for dine prædikener eller din velsignelse.
Her har vi kun ansatte, der gør tingene på min måde.
Du er fyret.
Det er jeg virkelig ked af. Jeg er enig i alt, du sagde derinde.
Hvad hjælper det, at du siger det til mig?
Absolut intet. Tak for ingenting.
Jeg fortjener min straf og lover, at jeg ikke bryder reglerne igen.
Tak til skolen, som danner os og viser os vejen.
Du forskrækkede mig.
Ved du, hvad jeg vil, så snart vi kommer ud?
Hvad?
Du er så klam.
Ved du hvad? Om mindre end 15 timer ligger vi på stranden og spiser fisk.
-Drikker øl. -Hopper i bølgerne.
Og gramser på hinanden.
Hvis vi tager til brylluppet, kan vi overtale ham til at lade os blive hjemme.
Paul... Han skal nok invitere os.
Ligesom da han skulle tage os med til Grækenland?
Eller da vi skulle til Landes i påskeferien?
Han giver dig altid falske forhåbninger, Adèle.
Manu.
-Hvordan ser det ud? Har vi alt? -Ja.
-Tak. -Værsgo.
Busbilletter og...
Hvor meget er der?
-Vi ender på stranden eller i fængslet. -Vi er allerede i et fængsel.
Har du dit?
-Vi mangler kødet. -Jeg tager det fra aftensmaden.
Din time begynder nu, og de leder efter dig.
Okay.
-Du er så tarvelig. -Din søster er så ængstelig.
Musik er en kombination af lyd...
...og stilhed. Kan I følge min rytme?
Rytmen skaber en direkte kobling mellem os.
Den kan endda ændre hjerteslaget.
Rytmen forårsager kemiske reaktioner i vores hjerner,
der gør, at rytmen sætter sig fast.
Skal du ikke være med?
Jeg kigger bare på.
Musik rejser gennem tiden og skaber følelsesmæssige koblinger til andre tider
og andre steder.
Beskriv jeres bedste og værste minde. Kobl dem til musik. Skriv, hvad I vil.
Kan du ikke komme på noget?
Hvad skal du? Du må ikke forlade klasseværelset.
Hun kan gøre, hvad hun vil. Har de ikke fortalt dig det?
Der er du jo.
Jeg plejede også at gå herud for at få lidt frisk luft.
Og det var ikke altid i mine bedste stunder.
Broder.
Hvad er der galt?
Jeg har ventet på svar fra Vatikanet i flere måneder, fader.
Jeg begynder at tro, at I ikke har sendt mit brev.
Der er ingen grund til, jeg er her, fader.
Jeg rejser.
Jeg har hørt fra kostskolen. Du rejser, ja.
Men i triumf.
Lad os sige, at jeg stadig har en samvittighed. Visse ting irriterer mig.
Jeg forstår. Jeg tænkte på...
Hvordan vil det gå eleverne,
nu hvor ingen af lærerne taler deres sag?
Jeg har gjort alt, jeg kunne.
-Jeg ved ikke, hvad jeg ellers skal gøre. -Jeg er stadig rektor emeritus.
Jeg kan tvinge rektoren til at genansætte dig.
Elías, du er den eneste lærer, vi har.
Det er vigtigt for sognet.
-Meget vigtigt. -Jeg kan ikke forblive i broderskabet.
Det er menneskeligt at tvivle. Kristus tvivlede.
Ingen munk er undsluppet tvivlen.
Jeg tvivler ikke, fader. Jeg er overbevist.
Elías. Jeg råder dig til at være ydmyg.
Det, der skete, var ikke din skyld.
Det var Guds beslutning. Det hele.
Det hele hviler i Hans hænder.
Jeg forstår ikke den Gud, du taler om.
Hvis man skal hade Ham så meget, skal man tro på Ham.
Giv det en chance.
Sløs ikke dit præsteembede bort.
Hvis du ikke vil gøre det for din eller sognets skyld...
...så gør det for dine elever.
Jeg ved, de betyder meget for dig.
Elías.
JEG ER ANKOMMET TIL LAS CUMBRES-KOSTSKOLEN.
JEG HAR SET HENDE, HUN ER GUDESKØN.
Hvor skal du hen?
Hvorfor har du en rygsæk på?
Havde du tænkt dig at sige noget?
Eller at tage mig med?
Du var alligevel aldrig gået med.
Sådan!
Jeg kan næsten ikke tro det. Vi skal væk fra det her helvede.
-Okay, Manu. Kødet. -Paul.
Perfekt.
De beroligende piller, pengene og billetterne.
Rolig nu. Hunden skal ikke dø, men bare sove.
-Få noget fart på. -Giv mig et øjeblik.
-Kom herhen. -Åbner du, Paul?
Ja.
De to.
Fremragende arbejde.
Du må have haft mange søvnløse nætter.
Forsigtigt.
-Kødet. Fandens også! -For helvede, Manu.
Duk dig!
Kom, Caimán!
Kom, så får du foder, der er mere lækkert end en død fugl.
Sådan, Caimán. Det var godt.
Vi kan ikke gøre det uden kødet.
-Nej, nej... -Stille!
-Vi er nødt til at gå tilbage. -Stille. Der er ikke langt til varevognen.
Hvis vi skynder os, mens hunden spiser...
Er du sindssyg? Det er en dræberhund. Den flænser os.
-Vi er nødt til at hoppe nu. -Kom.
-Nej, Paul. Jeg beder dig. -Vi er nødt til at prøve. Kom.
Nej, Paul. Den ender med at bide os. Jeg tør ikke. Jeg kan ikke.
-Tag afsted. -Vi gør det sammen, Paul.
Jeg elsker dig, mand.
Drik en masse øl for mig. For os.
-Seriøst? -Fart på. Skynd dig.
Kom.
På tre. En, to og tre.
Hurtigt.
-Lad mig prøve. -Okay. Knus ruden.
Op med jer! Nu!
Skynd jer!
Sådan. Skynd dig.
Pas på, Manu! Skynd dig!
-Gå tilbage til din seng, Adèle. -Hvad? Nej, Paul, tag med mig.
Byt om på rygsækken, og gem den. Hvis nogen spørger, var du på toilettet.
Nogen har taget 500 euro fra mit værelse,
så vi skal gennemsøge alt. Nu og her.
Hvad i...
-Hvad foregår der? -Der mangler også en her.
-Prøv igen. Skynd dig... -Øjeblik. Hvordan var det nu?
Der er to ledninger!
Inés?
Så du, da de gik?
-Hvad har du set? -Intet, señora... Jeg sov.
Caimán!
Mara! Der mangler to drenge i en af sovesalene.
Kom så!
-For helvede! -Du godeste.
-Er I okay? -Stille!
-Kom her, skynd jer! -Ud med jer!
-Hvad har I gang i? Du der! -Løb!
Gå tilbage!
-Vi er ude, for fanden! -Jeg kan ikke tro det!
De fik jer, små svin!
-De følger efter os. Sæt farten op! -Manu!
-Er du okay? -Jeg har aldrig haft det bedre. Kom så.
Fandens også! Den er i stykker. Vi må løbe.
"Vi må lede efter dem."
Skynd dig.
Vi skal bare op ad Cerro Negro og derefter ned på den anden side.
Bussen kører om fem timer, Manu.
"Kom så. De kan ikke være nået langt."
Forsigtig, Manu.
"Kom så."
Denne vej.
"De gemmer sig mellem træerne."
De kan ikke være nået langt. I to leder derovre. Du leder der.
De er der.
De må være gået herhen.
Pis.
Hvad er det der?
Kom så.
"Festen er forbi. Læg jer i jeres køjer."
Hvad er der?
Jeg troede, jeg så noget.
Kom.
Manu! Manu! Manu!
Manu! Nej! Manu!