Jo!
- Jsem Vanessa Lacheyová. - A já Nick Lachey.
Super. Druhá řada tohoto experimentu byla pořádně divoká jízda.
Šest párů se zamilovalo
a zasnoubilo, aniž by se viděli.
Pět párů skončilo před oltářem
a dva si řekly své ano.
Což nám znovu dokázalo, že láska je slepá.
Jo!
Těším se, až budete vyprávět.
Dneska se k nám připojí všichni účastníci,
aby odpověděli na všechno, co vás zajímá.
Žádné téma nebude tabu.
Dobře. Tak upřímně, jak se cítíte?
- Dobrý? - Jo.
Je někdo nervózní?
- Já. - Dobře. Vy.
- To asi všichni. - Já z toho, jak to sestříhají.
Tím začínáš?
Jen říkám, co trápí všechny.
Klasika.
Teď máte příležitost se po každé otázce ozvat.
Tak toho využijte.
- Ty zas... - Nemáme se hádat.
- Hádej se s nima. - Ne.
- Když to říkáš... - Bože.
- Je dobrý se zastat... - Podpásovka.
Hned ses postavil do role oběti.
Nejsem oběť.
- Ale zněl jsi tak. - Souhlas.
Jakmile něco řekneš, můžou se ti ostatní smát.
Nech mě to doříct.
Dnes si to vyříkáme.
Několik otázek máme jen na tebe.
Ale vrátím se k tomu, o čem jsme mluvili.
Víme, že to pro vás musí být těžké vidět, jak jsme teď řešili,
že jste hledali lásku před zraky celého světa.
Chci vám říct, že jsme viděli to, co všichni.
A když vás tu máme, je několik příběhů,
o které se fanoušci dost zajímali.
Jedním z účinkujících, který dal své city najevo velmi brzy, byla Natalie.
Shaino, víme, že se ti líbil Shayne.
Jaké to bylo slyšet Natalie, jak se před tebou vychloubá,
že si s ním rozumí?
Bylo to divný. Vím, že to pouto mezi nimi bylo silný.
Chtěla jsem to respektovat, ale bylo to divný.
A bylo pro tebe těžké to slyšet?
Na začátku, když nikdo nevěděl, komu se líbí kdo,
přišla celá nadšená a vyzařovala z ní zamilovanost.
Bylo těžké to poslouchat?
Ano, bylo.
Ale zároveň jsem si povídala s Kylem.
Nasávala jsem do sebe celou zkušenost s tím experimentem.
Měla jsem být otevřenější, než jsem byla.
Toho asi budu litovat nejvíc.
Ale nakonec to vyšlo.
Skončilo to tak, že si vybrali jeden druhého.
A přesně tak to má být. Když se má něco stát, tak se to stane.
- Shayne. - Ahoj.
- Ten důležitý okamžik. Jak je? - Ahoj.
Je mu jasný, že je na řadě.
Pro diváky byl podle mě důležitý okamžik,
když sis spletl Natalie se Shainou...
- K tomu chci něco říct. - Dám ti příležitost.
Místo, aby ses za tu chybu omluvil,
tvá reakce byla opačná a obrátil jsi to proti ní.
- To je pravda. - Chtěl bys to vrátit zpět?
To byla největší chyba, jakou jsem udělal.
Začal jsem si hrát na oběť a chtěl jsem se bránit.
Ale to by chlap neměl dělat.
Přišlo mi, že na mě zaútočila,
protože posloucháme malinkatým mikrofonem skrz zeď.
Člověk to slyší jinak.
Ale rozhodně toho lituju a hrozně se stydím,
že jsem přešel do útočnýho módu.
Kéž bych ji nechal mluvit.
Měla mít tu možnost. Teď už to vím.
- Je to ostuda. - Ne...
Ale je. Už to vím.
- Udělali to všichni. - Já...
- Já to taky udělal. - Byl jsem v těžké situaci.
Ale to není žádná omluva.
Když to člověk vidí zpětně,
zajímalo by mě, proč ses rozhodl požádat Natalie,
aby s tebou chodila,
když jsi chtěl prozkoumávat další možnosti.
Nechal jsem se unést tou situací.
Asi jsem potřeboval a chtěl jsem
jí dát najevo, jaký mám názor.
Udělal jsem to, ale neměl jsem to říkat.
Věděla, že je pro mě číslo jedna.
Ale to s tím chozením bylo úplně zbytečný.
Při sledování dění jsem si všimla,
že každý člověk v tobě vyvolá něco jiného.
Viděla jsem,
že když sis povídal s Natalie, přišlo mi to hlubší a upřímnější.
A pak jsi zase Shainou flirtoval stylem:
Pokaždý ses ptal: „Co máš na sobě?“
- „Co máš na sobě?“ - Crop top.
Měl jsi úplně jiný vztah
- s každou z nich. - Jo, určitě.
Hledal jsi. Jednu jsi měl na zábavu.
Já to chápu. Chodili jsme spolu.
Cílem pořadu je si najít manželku.
Ale spousta lidí po prvním člověku přestala.
- Jo. - Není to tak,
že bych si to na poslední chvíli rozmyslel.
Chtěl jsem prozkoumat obě možnosti. Každá byla jiná.
Musel jsem vymyslet, kterou...
Takhle jsem to nemyslel.
- Můžu něco říct? - Ježkovy.
Nerad tě přerušuju.
Nechci to zapomenout.
Ale v tomhle pořadu si máš najít manželku?
To není pravda. Máš si tu najít lásku.
- A já to beru... - Jedině pokud ji uzvedneš.
- To se mi líbí. - A má velikost XS.
Díky. Ale to si fakt myslím.
Každému se líbí něco.
Měli jsme si najít lásku, ne manželku.
Není cílem něco uspěchat a přeskočit kroky
od trojky do dvaceti, abys toho dosáhnul.
- Ale přesně to je cíl pořadu. - O tom ten pořad není.
Dobře, možná je, ale já to bral jinak.
Podle mě je to rozumný poznatek.
Přečetl sis popis?
Není to vliv...
Nech ho mluvit.
Poznáš to, až když jsi tam.
Jsem rád. Sice to neskončilo svatbou...
V téhle show, když máš s tím člověkem silné pouto,
měl by sis ho vzít.
Nenechám si diktovat, co mám dělat.
Půjdeme dál. Shayne, mluvil jsi s Natalie jinak
než se Shainou. Ale pak přišla chvíle v buňkách,
kterou všichni viděli.
Když si Shayne myslel, že požádá Natalie o ruku,
ale místo toho přišel někdo jiný a šokoval ho svým odhalením.
Tak se na to podíváme.
Chtěla jsem ti říct, že k tobě cítím něco víc.
Představuju si, že s tebou budu.
A dost mi na tobě záleží.
Jo.
Poslední dva dny jsme jen ztráceli čas tím, že jsme se spolu nebavili.
Kéž bys to řekla...
- Jo. - ...o pár dní dřív.
- Měl jsem to stejně. - Stáhla jsem se a lituju toho.
Přemohla mě moje hrdost.
Shaino!
Bože, do prdele.
Já vím. Moc se omlouvám.
Do háje. Teď už ani nevím, co na to říct.
Takže Natalie, když už jsme tu, půjdeme rovnou k věci.
- Musím se zeptat. - Drž se.
Jaké bylo to vidět poprvé v televizi?
Připadala jsem si...
zrazená. A to jak Shaynem, tak i Shainou.
To, že Shayne řekl, že kdyby mu to řekla o dva dny dřív,
mohlo to dopadnout úplně jinak. To není něco...
Mně říkal něco jiného.
Posledních pár dní
mě ujišťoval, že se baví jen se mnou a že si vybral mě.
Vidět, že by se to mohlo změnit,
kdyby prozkoumal další možnost, bylo těžké.
Shaino, tys mi říkala,
že náš vztah podporuješ. Že se ti líbil, ale už to tak není.
Takže mi teď přijde, žes ke mně nebyla upřímná.
- Bylo to těžký. - Moc mě to mrzí.
Když jsi to viděla, překvapilo tě, jak se mezi vámi
- nemohl rozhodnout? - Jo.
O tom jsem neměla ponětí.
Byl to jeden z nejdůležitějších dní mého života.
Myslel jsem, že tam vejdu a požádám svou holku o ruku.
Ale přišel tam někdo jiný.
Bylo to jako facka.
- Jo. - Víte?
Když se to stalo, přestal jsem uvažovat. A stalo se.
A teď mi to dávají všichni sežrat. Mohl jsem to zvládnout jinak.
Ale nikdo neví, co ho čeká, když tam jde.
Celou dobu jsem se soustředil na to, že požádám Natalie o ruku.
A pak jsem uslyšel Shainu, s kterou jsem dlouho nemluvil.
Nebyl jsem na ni naštvaný, ale měl to být můj a Nataliin den.
Proto jsem byl naštvaný, že mě to v hlavě dost rozhodilo.
O to šlo. Ta reakce byla přehnaná,
ale takový já prostě jsem.
Takže takhle se to stalo.
Ne, to je dobrý postřeh.
Z tvé strany jsem nad tím nikdy nepřemýšlela.
Mohli bychom probrat, proč se to setkání vůbec řešilo?
- Proč k němu došlo? - Vědět to,
- tak vám to řeknu. - Jsme...
- Když jsme u Kylea. - To bychom chtěli.
Když se chceš zapojit do rozhovoru.
Byl v tom zapletený ještě jeden člověk.
Tak se podíváme, jak Kyle požádal o ruku Shainu.
Držíš v ruce zásnubní prsten mé matky.
Připomínáš mi mou mámu.
Byla silně věřící.
A dělala mě šťastným. Chci někoho, kdo mi ji bude připomínat.
Takže Shaino,
vezmeš si mě?
Ano.
Bože můj.
Jsem v šoku.
- Kyle. - Jo?
Vím, že k tomu chceš něco říct, ale co říkáš
na Shainin výraz, když jsi to konečně viděl na videu?
Co myslíš, že se za tou zdí dělo,
když jsi ji žádal o ruku?
Myslel jsem si, že mohla říct ne.
V tu chvíli jsem to zaváhání nevnímal, ale na tom videu dost váhala.
A když jsem viděl to setkání se Shaynem, úplně mě to dostalo. To jsem nečekal.
Kdy jsi zjistil, že se sešla se Shaynem poté,
- cos ji požádal? - Až když to vyšlo.
Nevěděl jsi to už dávno, když jsme se spolu bavili?
- Ale... - Musíš to udělat.
Nechápu, proč za ním chodila.
- Aha. - Myslel jsem,
že jsi to potřebovala jen ukončit, abys měla klid.
Ale nemyslel jsem, žes mu to říkala, protože to byla tvá poslední šance.
- Tak to nebylo. - Já byl tvůj záložní plán.
- To není pravda. - A šla jsi zjistit, jestli změní názor
a jestli si vezme místo Natalie radši tebe.
Ty mluvíš za mě a říkáš mi, co jsem si myslela?
- Ne... - Řekla jsem, co se stalo.
- Takže teď se snažíš... - Proč ses s ním chtěla sejít?
- Co? - Proč ses s ním chtěla sejít?
Takhle zpětně si říkám, že jsem to měla odmítnout.
- Jo. - Stoprocentně.
- Ale měla jsem... - Nikdo tě k ničemu nenutil.
To ne. Přiznávám, že to byla chyba.
- Mohla jsem si ušetřit dost drama. - Jo.
K tomu se přiznám.
- Já... - Já bych ti nic takovýho neudělal.
Nenapadlo by mě „jsem zasnoubená,
ale ještě to zkusím s někým jiným.“
Já to nezkoušela. Byl to proces.
Byl to experiment a nevěděla jsem, co vlastně cítím.
Bylo to součástí...
Nemohla jsem jít dál,
dokud bych nebyla k Shaynovi upřímná. Ale omlouvám se, Natalie,
že jsem ti nepřiznala, jak to bylo.
Kéž bych byla upřímná od začátku. K tomu se přiznávám.
Když jsem řekla ano, připadala jsem si
v té buňce hrozně zmatená.
Já...
Přišlo mi, žes mě zmanipuloval tím, že jsi přinesl prsten své mámy.
Mělo ti to dodat pocit výjimečnosti. Já bych byl poctěný.
Proto jsem to nemohla udělat.
Nemůžu nosit zásnubní prsten tvé matky.
- Blbost. - Ale přiznám se. Nebudu si hrát na oběť.
Mohla jsem se tomu vyhnout, kdybych řekla ne. Měla jsem to říct.
Ale byla jsem zmatená a měla jsem tě ráda.
Ne, že bys mi byl ukradený.
Jen mě mrzí, že to zašlo dál, než mělo.
- Promiň. - Co říct,
- jen neoficiálně... - Bože.
Že snaha pokračovat v natáčení byla důležitá motivace?
Pro mě ne teda rozhodně ne.
- Bože. - Pro Shainu a Kylea?
- Občas je v pohodě. - Ne, když někdo...
- Kdybys řekla ne. - Proč musí...
- To není neoficiálně. - Jak neoficiálně?
Kdyby šlo o to, jak mě lidi berou, vypadalo by líp,
kdybych to odmítla rovnou.
- Ušetřilo by nám to dost problémů. - Jo.
- Shayne, ty jsi zděšený. - Dobrý?
Nemůžu uvěřit tomu, co ten chlap říká.
- Někdo... - Říkám, jak to je.
- To tak není. - Je to hrozný.
- Nechte toho. - Řeknu to všem.
Řeknu to, co si myslí všichni diváci.
- Hej! - Ne.
- Dost bych si pomohla. - Bylo by lepší...
Necpi mi svoje názory.
- Nikdy. - Nepleť se do toho.
Přestal jsem tě sledovat.
Jsi nesnesitelnej.
Myslíš, že všichni přemýšlí stejně jako ty.
V tom je problém.
Jako ty nikdo nepřemýšlí. Ubližuješ lidem.
To je přehnaný.
- Tak půlka takhle přemýšlí. - Ne.
Možná tak jedno procento.
Jestli můžu, řeknu jednu větu.
- A pak už budu zticha. - To ne.
Myslím, že budete rádi.
Všichni budou rádi, že po tomhle zmlknu.
Měl bys zmlknout rovnou.
Ne, nechte toho.
Budu k vám upřímný. Byl to pro mě úžasný zážitek,
ale nedokázal jsem to brát vážně.
Každý ten experiment vnímáme jinak.
Byl to experiment, ale zážitky máme různé. Nemůžeš mluvit za všechny.
Chtěl jsem říct, jak jsem to vnímal já.
Jo, ale skáčeš tu všem do řeči a ještě jim ubližuješ.
A přitom se tě to netýká.
Neexistuje žádný správný způsob, jak najít lásku.
Když ji najdou a jsou šťastní...
Jasně.
Dáme si pauzu.
A teď se jenom chci zeptat, jestli už můžeme pustit z hlavy
tu čtyřku, nebo jak tomu budeme říkat.
- Byl to trojúhelník ve čtyřech. - Čtverec.
Dobrý? Chci zmínit další milostný trojúhelník.
- Bože. - Ahoj.
- Super účes, Iyanno.
- Díky. - Moc ti to sluší.
Už takhle jsi byla krásná uvnitř, ale pak jsme viděli tvou krásu navenek.
Díky.
Taky jsi viděla hodně věcí poprvé.
Jaké to bylo ho vidět s Mallory
a sledovat díl „chystám se požádat“,
- cos cítila? - Nechci říct, že mě to mrzelo,
protože jsem věděla, že se něco takového může stát.
Bylo to hrozně zvláštní. Až skoro traumatizující, ale...
- Koukali jste se společně? - Já nemohla.
- Ne? - To bych nedala.
Ale byl to experiment,
kdy nás zavřeli do krabice, kde jsme se lidem otvírali a svěřovali.
Všichni jsme věděli, že si můžeme vybudovat silné vztahy
s několika lidmi. Já se vrátil k Iyanně.
Byl jsem k ní upřímný, abych ji ujistil,
že i když jsem to udělal, nikdy bych nedopustil,
aby měla pocit, že je až ta druhá možnost.
Já jsem jeho druhá manželka. Osud ho zavedl ke mně.
A je to ten pravý.
To byla naše cesta.
Nenapadlo by mě, že budu něčí druhá manželka.
- Rozumíte mi? - Jo?
Ale našla jsem ho a pak mi došlo, že to byl osud.
Takhle měl náš příběh dopadnout.
A pak přichází fyzická část.
Když ty lidi vidíte a jste v šoku.
Byla chvíle, kdy se Jarrette a Mallory konečně setkali osobně,
a ukázalo se, že ne vše, co se třpytí, je zlato.
Tak se na to podíváme.
- Jsem jako chlap. - Proto jsme si sedli.
Ale většina chlapů, co jsou taky blázni do sportu,
si mě tak zaškatulkují.
Nejsem pro ně priorita.
Neví, jak mě povzbudit.
Nelichotí mi ani mi nepomáhají.
Neřeknou mi, jak jsem krásná.
- Já to sice nepotřebuju. - Já to věděl.
Ale čas od času bych to uvítala.
Já bych to udělal.
Jsi úžasnej.
Hele, Jarríku.
Mal Mal.
To je krásný prsten.
Ale není to ten, co jsi chtěla.
Já vím.
Chtěla jsi zlatej.
Chtělas zlato.
Jsi tak vtipnej.
Nelíbí se ti.
Já vím že ne.
Máš ráda zlatý prsteny, co?
Jo.
Víš, jak to vím? Zeptal jsem se.
Tak teď si připadám hrozně. Ptala jsem se, jestli jste se na to dívali
a tys řekla, že ne. A teď jsme vám to pustili.
Jaké to pro tebe bylo, když jsi to viděla poprvé?
Taky jsi tam byla a slyšela jsi,
co si spolu říkali.
Dost mě to mrzelo.
Všechno, co bylo před žádostí, naprosto chápu.
Ale všechno, co bylo pak... je pro mě těžké vidět.
Probraly jste to s Mallory?
Jo, mluvily jsme o tom.
Ale upřímně, já nebyla naštvaná na Mal,
ale na Jarretta. Je to můj partner,
tak by mi měl být věrný. Mal nemusí.
Dost mě to naštvalo.
- Probrali jste to? - Jo.
Byl to tehdy velmi nevhodný rozhovor.
V té době už jsem si vybral Iyannu
a věřil jsem, že jsem si vybral dobře.
Ten rozhovor neměl proběhnout
nebo jsem ho měl zvládnout jinak.
Chci se ti omluvit za to, že to vypadalo...
Že jsi vypadala jak blázen. Už to nikdy neudělám.
Neměli jsme se spolu bavit.
- Díky. - Vím, že to je nepříjemné.
Je to nepříjemné i pro mě, když tu sedím. Pro vás to musí být hrozné.
Bylo to jako druhá kapitola knížky, kterou spolu píšete
a budete ji psát do smrti. Chci se zeptat Sal,
který byl čtvrtým článkem vaší rovnice,
jaké to je to vidět?
Hrozně nepříjemný.
Bylo to od vás neuctivý.
Jeden z vás to mohl kdykoli ukončit.
- Ale já... - Jarrette, vážím si... počkej.
Vážím si toho, co říkáš, ale mně jsi tvrdil, že je to vtip.
To rozhodně byl.
- Proč... - Ale nevhodný.
Byl nevhodný, ale pořád to byl vtip.
No, bylo by dobrý, kdybych to věděl.
Omluvím se ti, protože jsem chlap.
Nemám důvod tu situaci zlehčovat.
Ale byl to vtip vystřižený z kontextu. Byl to špatnej vtip. Promiň.
Ten prstýnek, který jsi jí dal, byl moc hezký.
Neměl jsem to vůbec zmiňovat.
Děkuju za omluvu.
Tak kvůli vám a vašemu manželství
ti odpouštím. Je to snadný.
Chceš něco říct, Mal?
Byla to velmi náročná situace a taky rozhovor.
Poprvé jsme se všichni viděli.
Vyšli jsme z buněk po tom emočně náročném setkání.
A ani jsme neměli možnost to probrat
a vědět, jak se ten druhý cítí.
Proto jsem z toho byla hrozně nervózní.
Věděla jsem, že se o tom budeme muset pobavit.
Chci se omluvit Iyanně,
protože jsme se bavili dýl, než jsme měli.
Dala jsem si pár panáků, protože jsem byla nervózní.
I tak bylo nevhodný se takhle bavit, když jsme byli na líbánkách.
Jak to můžeš s naším vztahem myslet vážně?
Já myslela vážně svoje rozhodnutí a volbu.
Jen mi přišlo, že jsme po tom emočně vypjatém rozhovoru
neměli šanci to probrat.
Byl to velmi nevhodný rozhovor,
který jsme měli zvládnout jinak. Přiznávám.
- Hezký. - Nechci se v tom babrat.
Mallory, vím, že...
zkusili jsme to.
Já vím.
V Mexiku se toho dost stalo.
Ale nakonec našich šest zasnoubených párů odjelo z dovolené zpátky domů.
Některé to ještě víc sblížilo,
ale na jiné dopadl střet s realitou tvrději,
než když se Sal pokusil odnést Mal do moře.
- Mé boty! - Teď už je to sranda.
- Mé boty! - Je to sranda.
Zaměříme se na jeden pár, který to dotáhnul až k oltáři
a řekl si své ano. Nicku a Danielle, blahopřejeme.
Asi se nemusíme ptát, jestli jste spolu,
protože jste se sladili.
My to s Jarrettem a Iyannou neplánovali.
Ne!
- Ladíme. - Chci se přidat k trojce.
Skvělý.
- Pořád zamilovaní? - Jo.
Je to šílený, protože ten tlak na rozhodnutí, jestli říct ano
nebo ne, nám připomínal papiňák.
Neustále jsme se kvůli tomu hádali.
Snažili jsme se přijít na to, jestli nám to bude fungovat.
Ale když jsme se vrátili do reality,
spousta těch původních hádek najednou vymizela.
Dle mého názoru vám ten experiment poskytl
možnost vybudovat si základy. Měli jste neshody,
ale abyste v tom pokračovali, museli jste se vrátit
- a tu neshodu vyřešit. - Jo.
Ty neshody, aspoň z mého pohledu,
- nepřestaly. - Neukazuj na mě.
Neshodneme se, ale je to dobře.
Když je nemáte, znamená to, že jeden z vás dělá kompromisy,
a jednou mu trpělivost dojde.
Ani jeden se nechce vzdát.
Pokud ta hádka za to stojí, může vám dokonce pomoct.
Jednou z věcí, které jsme se naučili a které nám pomáhají,
je víc poslouchat a míň mluvit.
Jedna z mých špatných vlastností je, že chci všechno napravit. Když je problém,
začnu ho napravovat.
Museli jsme se to naučit na párové terapii.
Já to začnu napravovat,
ale ona chce, abych pochopil, jak se cítí. Nechce to napravit.
Neustále si musím připomínat, že to nemusím napravovat.
Stačí poslouchat.
Danielle, nastěhovala ses k Nickovi?
- Jo. - K němu domů?
- Jo. - A nábytek drží?
Dobře. Ne!
Musím říct,
že má asi robustnější nábytek než já. Ne, to není vtip.
Nechte toho!
Jo, chápu. Jsem závislý na sexu.
Ale fakt se to stalo. Pardon.
Jak jinak ho otestujeme?
Pořádáme taneční párty, a nedělám si srandu,
vyskočí na stůl dřív než já.
Aby bylo jasno, ostrůvek v kuchyni je ze žuly,
- takže mě udrží. - Tancuje na stole častěji než já.
Ale v pořadu jsi říkal, že se ti to nelíbí.
Mně nevadí, když se tancuje na stole, jen nechci, aby se ničil.
Kupuju si levný nábytek. Moje chyba.
Podíváme se na domácí video z domácnosti Thompsonových.
Ahoj!
Nazdar!
- Už běžím! - Dobrý.
Dobře, tak vás tu provedu.
- Máme tu Wiz. Ahoj! - Jde se ukázat.
Už je tady. Ahoj, Wizzy.
Ještě nejsme nejlepší kamarádky, ale blížíme se.
Rock Band. Pořád ještě mi to nejde. Neumím zkoordinovat ruce a oči.
Ale já si aspoň můžu věřit, že pokaždý vyhraju.
Pořád jsme nevymysleli, kam si mám dát oblečení,
tak se válí všude možně.
- Ale... - Děláme pokroky.
To jo. Mám tu věšák.
Tady jsou kostýmy.
Ukázalo se, že má kostýmy rád stejně jako já.
Jen se na to podívejte. Vidíte to?
Potil jsem se víc než na svatbě.
Tady je náš stoleček na vzpomínky.
Je to krásný.
Je tu směs vánočních dárků, vzpomínek z výletů.
Panáky z Mexika.
A pak tohle...
O Vánocích mě jeho strýček překvapil snubním prstýnkem po prababičce.
Jako by mě znovu požádal o ruku.
No ty!
- To je krásný. - Je nádhernej.
Paráda.
Jsme moc rádi, že se vám tak daří.
Blahopřejeme, že už jste spolu rok a jste spolu šťastní.
Každý si tím projde.
Jo.
Teď se chci přesunout k páru, který nás potěšil skvělou hudbou,
ale nakonec se rozhodl rozejít.
Sale, musím ti říct jako hudebník hudebníkovi,
že jsi skvělý. Byla radost tě poslouchat.
Zatleskejte Mallory a Salvadorovi.
Oba dva jste u oltáře řekli ne, ale vypadalo to,
že když jste vyšli ven, domlouvali jste se, že se potkáte
a zkusíte, jestli z toho něco nebude.
Jestli byste v tom třeba nezkusili pokračovat.
Došlo k tomu?
Šli jsme spolu na kafe a povídali si.
Ale dospěli jsme k názoru,
že mezi námi vlastně jiskra nepřeskočila.
A oba jsme pochopili,
že nemá smysl v tom pokračovat dál.
- Jo. - Přijde mi,
že ze všech letošních párů
jsem vás dva chápal asi nejmíň.
Přišlo mi, že je toho mezi vámi víc mimo záběry,
a já to pořád nechápal.
Byly jisté věci...
o kterých nechci mluvit, protože je to zbytečný.
Je to naše minulost.
Říkejte tomu karma nebo jak chcete, ale není nutný to vysvětlovat.
- Dobrý. - Já si myslím,
že jsme si díky tomu experimentu vybudovali silné pouto,
ale každý jsme úplně jiný.
A způsob,
jakým jsme to řešili...
Kolikrát došlo
na neshody, protože jsme se spolu nebavili tak, jak bylo třeba.
A to je tak nějak...
Můžu něco říct? Jen to objasním.
Kolikrát mi přišlo, že mě vůbec neposloucháš.
V našich hádkách. Nechám si to pro sebe, ale při hádkách mi přišlo,
že mě neposloucháš.
Moc se omlouvám, jestli jsi měl ten pocit.
- To jsem... - Odpouštím ti.
Už je to za námi.
To nic.
Můžu? Dvě věci.
Zaprvé, tvá situace s Jarrettem.
Celá ta situace a co pak následovalo,
bylo to pro mě nepříjemné.
Zadruhé, tvoje bývalka. Být tebou, počítám s tím, že vám to bude kazit vztah.
Když tu vázu rozbiješ, už ji nikdy neslepíš.
Shaku, ty nemáš právo mu radit.
- Nic o tom nevíš. - Říkám svůj názor.
- Nebyla to moje holka. - Ale rozešli jste se špatně.
Ať už schválně, nebo ne.
Teď říkal, že tu nechce tahat špinavý prádlo na veřejnost.
Proč máš potřebu o tom mluvit?
Jsme tu zase spolu a musíme...
- Ne. - Nemusíme nic.
Je na nás, jestli budeme vyprávět, co se stalo.
Popisujeme tu, co cítíme, když se na to díváme.
Tak se zase mýlím. Nemám s tím nic společnýho.
- Snažíš se lidi naštvat. - Ne.
Snažím se říct, jak to bylo. Z toho, co jsem viděl...
Sklapni, Shayne.
Zpočátku byli všichni upřímný a na nic si nehráli,
ale pak začali být falešný jak prdel.
- Tys byl nejvíc. - To je vtip?
- Já jsem nejupřímnější. - Nezačínej.
Říkám fakta. Říkám, jak to je.
- Jsi falešnej. - Vždycky jsem byl upřímnej.
No tak. To neříkej.
- Ale jo. - Není to tak.
Přišel jsi sem z úplně špatných důvodů.
A víš to. Všichni vidí, jak jsi povrchní.
- Myslíš? - Já to vím.
Jasně.
Kámo, každý máme své preference. Za to se nebudu omlouvat.
Budu upřímný ohledně toho, co to je.
- Šašku. - Vrátíme se zpátky.
- Půjde to? - Šašek.
Když už se bavíme o Shakovi, tak se přesuneme k dalšímu páru.
- Dobře. - Můžeme?
Cílem Láska je slepá,
je zamilovat se do někoho na základě jeho duše.
Ne každý to ale pochopil. Ano, Shaku, dívám se na tebe.
- Jo. - Tak si to připomeneme.
Moc rád kupuju holkám oblečení.
Jakou máš velikost?
Co to kurva má být?
Baví tě cvičit?
- Moc ne. - Fakt?
Jo.
Já si rozumím hlavně s lidmi, které to baví.
Když jsi na hudebním festivalu, baví tě sedět chlapovi na ramenou?
Chtěl bys to zkusit? Myslíš, že mě uzvedneš?
A měl bych s tím problém?
Všichni ji milujou a je s ní děsná sranda. Jen mě fyzicky nepřitahuje.
Připadám si s ní jako se svou tetou.
Nesměj se tomu.
Připadám si, jako bych tu byl s někým z rodiny.
Shaku, hned na začátek se musím zeptat na něco,
co zajímá všechny.
Proč jsi vůbec k nám do pořadu chodil?
Řeknu ti to takhle.
Vím, že tu nejsem zrovna nejoblíbenější.
Ale nesmím si na nic hrát.
- Teď mám šanci mluvit. Jestli můžu. - Jo.
Moc se to neliší od nějaké velké koupě.
- Třeba tím... Můžu? - Jo, můžeš. Jen se musím smát.
Protože spojuješ manželství a koupi...
Představte si, že je manželství životní koupě.
Je to ten největší závazek.
A než takový závazek slíbíte,
musíte si přečíst veškeré informace, i ty nejmenší.
A když jsme v situaci, kdy jde o všechno...
Chci mít jistotu, že to vyjde.
Přál bych si víc než cokoli jiného, aby to vyšlo.
Takže jsem věděl, že jistý fyzický typ
pro mě bude výhra.
Neříkám, že musí měřit metr padesát a vypadat takhle a takhle.
Jen chci, aby nám to fungovalo.
Kdybych si měl tu holku vzít a byl by mezi námi velký váhový rozdíl,
nedokázal bych se přes to přenést.
A když jsem v takové situaci, chci se přes to přenést.
Chtěl jsem jít do hloubky.
Chtěl jsem vědět, že když do toho půjdu,
udělám všechno proto, aby mi zodpověděla mé otázky.
Chci, aby nám to klapalo. Nikdo to nechtěl víc než já,
i když si to asi nemyslíte.
Jestli můžu, myslím, že jsi šel do špatného pořadu.
A chci tím říct,
že existují pořady založené na vzhledu a na přitažlivosti.
Tady ale musíš otevřít své srdce dál než obvykle.
Co když skončí znetvořená po nehodě? Co když přibere?
Co když přijde o vlasy, nohu? Přestaneš ji milovat?
- To je jiný. - Já doufám, že i když tak skončím,
klepu na dřevo, že mě manžel neopustí.
Vím, že ne. Miluje mě takovou, jaká jsem.
Můj problém je, že jsi tam seděl
a urážel vzhled všech těch holek. A pak jsi do toho šel
s úžasnou holkou...
Jen proto, že jsi chtěl někoho na sex. Ne na lásku.
To já neudělal!
- O to jde. - Jestli myslíš, že to chci,
- pleteš se. - Teď jsi to řekl.
Ne, neřekl. Jen jsi to otočila.
Promiň. Rozjela jsem se. Změníme téma.
- Změnit téma? - Zůstaneme u tebe.
- Zeptám se... - Ty chceš změnit téma?
Přijde mi, že ty chceš klasický hledání partnerů,
jak jsme zvyklí.
- Ne. - Co ti v tom klasickém randění chybělo?
Toužím po emočním poutu.
Po všem, o čem má tenhle pořad být.
Ale jsou tu jistá kritéria, která jdou i za tohle pouto.
- Tenhle pořad... - Láska podle mě není úplně slepá.
Proto jsem říkala, že jsi byl ve špatném pořadu.
- Nic víc. - Chci, aby byla částečně slepá.
Chci, aby to tu bylo „Láska vidí rozmazaně.“
Tak ten pořad založ.
Domluv, ať Netflix udělá spinoff.
Já jen říkala, že tohle je pořad Láska je slepá.
Já to sledovala a myslela jsem, že ses začal měnit.
- To ano. - Měnil se.
- Neměnil. - Ale jo.
Myslela jsem si, že zpytuješ svědomí.
Že jsi pochopil, jaké máš chyby,
a zjistil jsi, co potřebuješ.
V začátku jsem se snažil víc.
Takže jsi celou dobu lhal?
Každý máme fyzické preference. Všechny holky tady jsou krásné.
Fakt si to myslím. Jen mě všechny nepřitahujete.
- Bohužel mě přitahuje jen Vanessa. - Bože.
Kéž by to tak nebylo. Ale já s tím nic neudělám.
A já tě celou dobu jen urážela.
- Tomu říkám vztah. - Já tě nechci.
- Tak buď lepší. - Nevybereš si to.
Dělá to příroda. Jsme zvířata.
- Jsme zvířata. - Ne, zvířata léčíš.
- Jsme lidský bytosti. - Kurva!
Pořád jsme zvířata.
Už vím, proč neléčíš lidi.
- Nicku, teda... - Jen říkám, jak to je.
Je mi nepříjemně.
To byla síla.
To je můj chlap! Dámy, slyšely jste?
- Veterináři jsou... - Děláš si to sám.
- Sám si kopeš hrob. - To se veterinářům nebude líbit.
Já mám veterináře rád,
ale nemám rád lidi, kteří se k lidem chovají jako ty.
To se nedělá.
Všichni jste si zamilovali Deepti. Viděla jsem to.
Všichni jsme to cítili. Jaké to pro vás bylo vidět,
čím si prošla a jak to skončilo s ní a Shakem?
Co na to říkáte?
Shaku, myslím, že by ti prospělo,
aby sis zašel za psychologem a naučil se fungovat ve vztahu,
protože jsi narcista.
Myslím, že budeš všechny vztahy ničit dál.
A nejenom vztahy, ale i lidi obecně.
Deepti je ta nejúžasnější ženská na světě. A to jak duší, tak i vzhledem.
Proto se se Shakem hádám.
Ze všech lidí na světě si to ona nezaslouží.
Jen se na ni podívejte. Vypadá jako královna.
Jako bohyně. A její duše je ještě hezčí než její vzhled.
Jeho máma to řekla nejlíp.
A to se tvé mámě musí nechat. Řekla, že stojí za ní.
Je úžasná a nezaslouží si ani procento z toho,
- jak se k ní chováš. - Bohyně a padouch.
- Nemáte role. - Tak to není.
- Je to člověk. - To je. A já jsem taky člověk.
Jsem tu, abych vás pobavil.
- Dobrý? - Je v pořádku,
když tě někdo fyzicky nepřitahuje.
Je tu milion lidí, kteří to vidí jinak.
Ale jde o to, jak se chováš, co říkáš a co děláš.
Všechny urážíš a shazuješ ženy.
Jsem moc vděčná všem, co tu dneska jsou.
Zastali se mě a řekli, že ses choval špatně.
I mimo to, co se odvysílalo, víme všechno, cos říkal.
To byl slabý odvar.
Z toho, cos říkal za jejími zády.
Nechápu, jak to, že se necítíš provinile.
Jen se podívej, jak mluvíš.
Každý člověk tu s tebou má problém.
To o tobě říká hodně.
- To je všechno. - Jde o to, co se z toho stalo.
Nic se z toho nestalo. Jen ti otvíráme oči.
Postrádáš sebereflexi, tak ani nevíš, že děláš něco špatně.
A já to nechápu.
A to jsem si tě dokonce i chvíli vážila,
což mi teď přijde šílený.
A vzala jsem tě za svou rodinou, což nikdy nedělám.
Mí rodiče tam seděli a poslouchali ty tvé nechutné poznámky
na mou osobu. Je to odporný.
Dá se říct slušně, že tě fyzicky nepřitahuju.
Víš co? Tvoje teta bude asi boží.
- To ti na to řeknu. - To je. Fakt.
Nemáš žádné výčitky.
Nemáš vůbec problém s tím,
jak se chováš. Nepřijde ti to nijak špatné.
Ale v pořádku. Rozhodl ses tak a děláš to schválně.
Není nic špatného na tom říct, že to nevyšlo.
Proto je to experiment. Jde o to, jak o tom mluvíš.
Deepti, když jsi viděla ten pořad,
došlo ti, co ti tvé kamarádky říkaly?
Co dělal za tvými zády. Věděla jsi o tom?
Nebo ti to celé došlo až tehdy, když jsi to viděla?
- Cos na to říkala? - Ozvaly se mi holky,
Shayne a Jarrette.
Všichni mě varovali, že bych si ho neměla brát,
protože mě za zády pomlouvá.
Nevěděla jsem ale, do jaké míry mě pomlouvá
a jak o mně mluví. Ke mně byl upřímný.
Řekl mi, že ho fyzicky nepřitahuju. Jenže to je mi jedno.
Ale když ti na někom záleží a tváříš se, že jste kamarádi,
nejdeš ho urážet před celým národem do televize.
To mi ublížilo nejvíc. Je mi jedno, že ho nepřitahuju.
- Fakt. - A to byl slabý odvar.
Jo, mohl jsem to zvládnout jinak. Souhlasím.
Neumíš mluvit. A hlavně k ženám.
A tím to ukončím.
Dobře, přejeme vám to nejlepší.
Vím, že si určitě lásku brzy najdete.
Doufám, že vám to vyjde.
Tak jdeme dál.
- Kyle a Shaino. Ahoj. - Ahoj.
- Vracíme se k vám.
Tohle bylo zajímavý. Mluvili jsme o tom,
když jsme probírali zásnuby.
Ale přišlo mi,
že Shaina se ti při odhalení snažila říct,
že si tím není moc jistá. Že neví, jestli je na ten další krok připravená.
Ale tys to chtěl zkusit i tak. Nepřijde ti,
žes ji do toho tak trochu dotlačil?
Nebo spíš žes ji přesvědčil, aby v tom pokračovala?
Nebo to byla vzájemná dohoda?
Jo, zasnoubili jsme se z nějakého důvodu.
Chtěl jsem s ní ten experiment dokončit.
Jako my všichni. A...
naše pouto tam není moc vidět.
Byli jsme si blízcí a dlouho jsme si povídali.
Sedli jsme si. Ale to nikdo neviděl.
Takže...
V tu chvíli mě zaskočilo, že sis po tom setkání nebyla jistá.
A odešel jsem pryč a tys mi řekla:
„Bude to náročný.“
A já na to: „Musíš trochu věřit.“
Trochu mě to štvalo.
Trochu mě to znejistilo.
Myslel jsem, že do té doby to bylo dokonalé.
Já o situaci se Shaynem nevěděl.
Proto mě zaskočilo, když jsem to viděl.
Proč myslíš, že Shaina chtěla ty zásnuby zrušit?
Myslíš, že tě fakt milovala?
Nebo že to bylo kvůli Shaynovi? Nebo něčemu jinému?
To nevím. Kéž bych to věděl.
Rád bych to zjistil. Zajímá mě, proč jsi znejistěla.
Šlo o víc než víru? Nebo to bylo čistě kvůli tomu?
Nebo kvůli Shaynovi? Kvůli tomu, jak vypadám?
Ne. Měla jsem pochyby ještě před tím, než jsme se setkali.
Se vzhledem to nesouvisí. Podle mě jsi fešák.
Ale byla to situace, kdy jsem ustupovala od své víry.
Zamyslela jsem nad tím,
že už jsme křesťana měla a nevyšlo to.
Bojovala jsem s tím, jestli nejsem zaujatá.
Když je někdo křesťan, neznamená, že je to hodný člověk.
Přišlo mi, že jsi hodný chlap, tak jsem nevěděla, jestli to zkusit.
Dost jsem s tím bojovala.
Abych to zkrátila, mohla za to víra.
Ale nechci to takhle říkat. Šlo spíš o můj vztah s Bohem.
Je to důležitá součást mého života, kterou mi ty nedáš.
A nechci tě k tomu nutit.
Když sis byla od začátku tak jistá, nemělas souhlasit.
- Máš pravdu. Neměla jsem to dělat. - Plýtvalas mým časem.
Chtěla jsem ti udělat radost. Ale neměla jsem souhlasit.
To přiznávám. Omlouvám se, že jsem řekla ano. Neměla jsem.
Nevím, co víc chceš.
Já jen...
Byla to jen ztráta času. Ale něco si vyčítám.
Nejvíc si vyčítám, že jsem nepožádal o ruku Deepti.
Ona byla...
Pak jsem zjistil, jak moc jsem to posral.
Posral jsem to. Měl jsem se snažit víc.
Mám ji moc rád. Je nejlepší.
Kéž bych viděl, co jsem měl před sebou.
Takže toho lituju nejvíc.
Pardon.
- Deepti je skvělá. - To je. Miluju ji. Je nejlepší.
Moc bych vám to přál.
A mě hrozně štve, žes promeškal takovou příležitost.
To není pravda. Teď ji máš ty.
Rád ti ji přenechám.
Dobře. Tak teď se posuneme na asi nejvíce šokující
odmítnutí v den svatby.
Natalie a Shayne.
Viděli jsme, jak jste se večer před svatbou hrozně pohádali
a nakonec zrušili zásnuby.
Bylo to poté, co jste oba popíjeli na rozlučkách.
Co se stalo?
Co se toho večera stalo? Chcete se s námi podělit o to,
proč váš pohádkový příběh skončil?
Každý jsme měli chvíli, kdy to na nás dolehlo.
Ten příšerný tlak.
A to pití. Víte, že se toho večera budete brát.
A já si najednou uvědomil „Do prdele!“
Já nevím.
Přál bych si, aby to tak nedopadlo.
Není den, kdy bych na ten večer nemyslel.
- Fakt. - Jo.
Řekls něco, cos říct nechtěl?
- Jo. - Ale tak jsi to cítil.
Ani ne. Nechal jsem se přemoct emocemi.
Některé věci byly od srdce,
ale musím se naučit je vyjadřovat líp a hned nevyšilovat.
A já... viděl jsem to.
Musím se snažit nevyjíždět v jistých situacích na ostatní.
A jaké to bylo pro tebe, Natalie?
Bylo to hrozný, protože jsem měla pocit, že ten večer všechno změnil.
Věřím, že toho lituje.
Milionkrát se mi za ten večer omluvil.
Věřím, že to nemyslel vážně.
Sám mi to říkal.
Ale mrzí mě...
Těžko se mi o tom mluví, protože...
ten večer všechno změnil.
Náš vztah.
Zní hloupě, že jedna hádka všechno změní,
ale otevřelo nám to oči.
Došlo nám, že máme velké problémy a že možná nejsme na svatbu připravení.
Ale předtím jsme si byli jistí, že se vezmeme
a budeme manželé. Je to hrozné, když vím, co se stalo.
Ale i tak myslím, že to tak bylo lepší.
Odhalilo to, že jsme naše problémy nevyřešili.
Neříkám, že musíte před svatbou vyřešit všechno,
ale největší byl asi v naší komunikaci.
- Můžu něco říct? - Jo.
Já tu říkám, jak toho lituju.
Vzal jsem to celé na sebe.
Ale mělo to nějaký důvod, proč jsem začal být takový.
Pořád to všechno chceš zamést pod koberec, jako bych byl...
jako bych to, co řekl, přišlo z čistýho nebe.
Ale ty ses za svoje činy neomluvila.
Nepřiznala jsi to. Takže je to jen má chyba?
Jo, většinu jsem způsobil já, ale ty to říkáš...
„Já jen tohle a tamhle...“
Neříkám, že za to můžeš ty.
Já chápu, že ten vztek vyvolalo něco jiného.
Musela jsem ti něco udělat nebo tě naštvat
a tys pak vybouchnul. Nechci říkat, že je to tvá chyba
a že to přišlo jak blesk z čistýho nebe.
Vím, že jsi byl frustrovaný. Nebo že jsi měl pocit,
že pro mě nejsi dost dobrý.
Ty si nic nevyčítáš?
Ani se mi neomluvíš? Myslíš, že to je...
- Ne, já... - To se snažím zjistit.
Je to hrozně těžký.
- Jo. - Já...
Už jsme to řešili, tak to nechci opakovat.
Omlouvám se ti za to, že sis nepřipadal dost dobrý.
Protože to jsem si rozhodně nemyslela.
Pardon.
Shayne, co se ti honí hlavou?
Jsem hrozně smutnej.
Z čeho?
Jsi smutný kvůli tomu večeru nebo kvůli tomu,
- že to bylo kvůli tobě? - Ne.
Řekla něco, co jsem potřeboval slyšet.
Oba jsme se k tomu přiznali. Ale já vím, že za to můžu hlavně já.
Nechci, aby tu ze mě dělala toho špatnýho,
kdo může za všechno, co se stalo. Něco jsem pokazil.
To přiznávám. Jsem člověk a dělám chyby.
- Ale... - Myslím, že v naší situaci
není nikdo ten špatný.
Přesně to chci slyšet.
Když jsme to předtím řešili,
věděl jsem, žes to tak nemyslela. Byla jsi naštvaná.
Ale neřekla jsi, že nejsem špatnej. Chtěl jsem, abys to přiznala.
Zeptám se na těžkou otázku,
na kterou nemusíte odpovídat.
Když jste spolu probírali ten večer
a vzpomínali nejenom na něj, ale na celou tu zkušenost,
nepřijde vám, že jste možná přišli
o šanci na štěstí?
Byl ten večer to jediné, co vás svedlo z cesty
a rozbilo jinak dokonale šlapající stroj?
Je možné, že se to ve vás hromadilo dlouho.
Nechci nic naznačovat, jen mě to zajímá. Výčitky umí s lidmi zamávat.
Neříkáte si, že jste byli tak blízko
a ten večer jste to měli na dosah, jen se to pokazilo?
- Já takhle neuvažuju. - Jo.
- Jo. To je... - No.
Je to poprvé, co jste se viděli...
od té...
od vaší svatby?
Po svatebním dni jsme to zkusili ještě jednou.
- Dali jste se dohromady? - Jo.
Chtěli jsme zjistit, jak to bude fungovat
- bez toho tlaku. - Ale bylo brzo.
- Měli jsme počkat. - Jo.
Já osobně jsem se dlouho nemohla smířit s tou hádkou
a vyčítala jsem ti ji.
A kvůli tomu... Nedokázala jsem to pustit z hlavy,
jestli mi rozumíte.
A co podle vás... všichni tady...
Jarrette, ty sám jsi říkal:
„Shayne a Natalie budou spolu.“
Co na to říkáte vy, když to sledujete nezaujatě,
ale dodáváte jim podporu.
Co na to říkáte?
I teď mě to dojímá, protože je poznat, že se pořád mají rádi.
Já se s Shaynem sblížil už na začátku.
Pořád jsme přátelé.
A i přes všechno, co se stalo, vím, že tě miloval.
Vážně.
I ona jeho.
- Proto mi láme srdce, že se nevzali. - Jo.
Doufám, že ať to s vámi bude jakkoli, nakonec najdete štěstí.
Ať už spolu, nebo ne. Ale jsme tu pro vás.
Je příjemné slyšet ostatní, že vašemu vztahu fandili?
Jasně, je to super.
Moc si toho vážím.
Další důležité téma, o které se všichni zajímají,
protože se v druhé řadě dost probíralo, je ty a Shaina...
Tak hele, tohle já nechci řešit.
- Pardon. - Jen se chci zeptat,
- jestli jste se viděli. - Jo.
Promiň, Shaino. Co je?
Nechápu, co mu tak vadí.
Ne, nic mi nevadí, jen...
- Ne... - Nechci nic začínat.
Chci probrat, že jste se zkusili dát dohromady.
Je to úžasný.
Tak povídejte, co se stalo po svatbě.
Od té doby, co jste si řekli ano a ne.
Lidi to zajímá.
Zajímá je, jak se posunuješ, Shayne.
A ty taky, Shaino.
A jak se vám to podařilo celé překonat.
Nebo je ti nepříjemné o tom mluvit?
To jsem nechtěla řešit, než se přesuneme k Iyanně.
Nemusíme o tom mluvit. Zeptám se Shainy. Ahoj.
Nic mezi námi nebylo. Jsme přátelé.
Nic víc v tom nebylo.
- Já ale... - Já vím.
Nevím, jestli je mu to nepříjemné.
Asi se bojí, že to kazí váš příběh. To se nestalo.
- Nic nebylo. - Jen je toho na mě moc.
- Já to chápu. - Jo.
Tak jo. Teď se podíváme na pár, který si řekl ano, Jarretta a Iyannu.
Blahopřeju.
Jaký to je pocit?
Život po svatbě je super.
- Jak na horské dráze. - Jo.
Jestli někdo říká, že je to po svatbě snadné,
- tak lže. - Jo.
Ale po svatbě jsme se toho dost naučili a dospěli jsme.
Neznám nikoho lepšího, s kým bych to chtěl zažít.
Pro mě je to jako zrcadlo. Jsou věci,
které jsem mohla vyřešit líp nebo líp reagovat.
Teď už je v to v pořádku,
ale vím, že jsou věci, na kterých musím zapracovat.
Bylo těžký se s tím smířit.
Vyčítala jsem si, že mám na víc.
Bylo to těžký, ale taky mi to dost dalo.
Jak mně osobně, tak i nám oběma.
A máte pocit, že když pořad skončil,
skočili jste do reálného světa
a nevěděli jste, jak dál?
Došlo mi, že věci, které jsem dělal před svatbou,
se začaly vracet zpátky.
Ale musel jsem si říct, že tohle už nemůžu dělat.
Musel jsem si to uvědomit a zapracovat na tom.
Snažím se být tím nejlepším člověkem pro sebe i pro ni
a pro zlepšení našeho vztahu.
Na to jsem se chtěl zeptat. Před svatbou člověk žije jinak.
- Úterní tacos. - Jiný život.
Neustále chodíš mezi lidi, ty zase ráda čteš.
Zajímalo mě, jak se vám to podařilo skloubit.
- A žijete poklidně? - Bylo to náročný.
Fakt jo. Musím říct, že jsme se snažili najít rovnováhu.
Oba víme, že jsme každý úplně jiný.
On je extrémní extrovert a já se držím od lidí dál.
Snažíme se to nějak zvládat.
Myslím, že to budeme muset řešit vždycky.
Jsme každý fakt úplně jiný.
Ale ctíme stejné hodnoty a máme stejné cíle.
Takže je to jeden velký kompromis.
Já chodím víc mezi lidi a on víc zůstává se mnou.
Snažíme se balancovat.
Dávám jí možnost říct ne.
To jsem se naučil od kamarádů. Takhle je to lepší,
- než to rovnou udělat. - Jo.
- Chytrý. - Poučil ses.
- Super. - Chytrý.
Super. Všichni si všimli,
že jste se k sobě dost měli a dotýkali se jeden druhého,
ale nikdy jste nezašli dál. Až do svatby.
Čekali jste až do svatby.
A dodrželi jste svůj slib?
Co? Bože, dobře.
- Věc se má tak... - Co se stalo?
Věc se má tak, že jsem si tuhle část našeho vztahu nechávala pro sebe.
Chtěla jsem to prozradit, až na to přijde čas.
Ale abych byla upřímná,
v Mexiku jsme se spolu vyspali.
- Jen jednou. - Jo, jen jednou.
Víme, že to není snadné.
Vážíme si, že jste byli otevření a upřímní.
- Děkujeme. - Chce někdo něco?
I když jsem si tu nenašla manžela,
poznala jsem spoustu úžasných lidí,
které považuju za své nejlepší kamarády.
A za to jsem velmi vděčná.
- Chcete něco říct? - Měla jsi pravdu.
Byl to pro mě špatný pořad. Přiznám to.
Mám svoje pokroucený názory. Musím na tom zapracovat.
Sale, jsi v pohodě?
Jo. Když jsme u posledních postřehů, moc to přeju Nickovi, Danielle,
Jarrettovi a Iyanně. Vážně. Je těžké udělat to, do čeho jste šli.
Oba jste se rozhodli tomu věnovat úsilí a překonali jste překážky,
které bylo potřeba překonat.
Oba páry velmi obdivuju, že to dokázaly.
- Díky. - Máte můj obdiv.
Je hezké vidět, že to fakt funguje.
Je to druhá řada a lidi se vzali a funguje jim to.
Je to skutečný.
- Jo. - Dává nám to naději všem,
kterým to nevyšlo. A taky divákům.
Díky, že jste tu byli a mluvili jste upřímně
a otevřeně.
Moc si toho vážíme.
Naše setkání už bohužel končí.
Ale ještě než půjdeme, máme na všechny poslední otázku.
Jak poznáte, že je někdo ten pravý?
Já osobně jsem to poznala, když se moje srdce a hlava shodly.
- Takže tak. - Jo.
- Jarrette. - Co mám po tomhle říct?
- Řekni „máš pravdu.“ - Máš pravdu.
Když je láska slepá, poznáte to oba. Chcete se vzít, než se uvidíte.
Ale v novém pořadu Netflixu Ultimátum
se šest párů dostane do fáze,
kdy jeden z partnerů touží po svatbě
- a druhý zase ne. - Jo!
V tomto jedinečném zážitku podrobí naše páry svůj vztah
té největší zkoušce.
S nadějí, že se zasnoubí s člověkem,
který jim je souzený.
Každý člověk se bude hodit k několika partnerům.
A každý si vybere nového partnera, s kterým bude tři týdny na zkoušku bydlet.
Vyzkouší si dvě rozdílné vize
a verze toho, jak by jeho život mohl vypadat.
A na konci se musí rozhodnout, jestli si vezme původního partnera,
- Nebo jestli se rozejdou. - Nebo...
Třeba si najde někoho vhodnějšího.
Nebo tak. Většina lidí to neví,
ale v jednom bodě našeho vztahu mi Vanessa dala ultimátum.
Tak zaprvé, chodili jsme spolu pět let.
Bylo mi 30 a on chtěl děti.
Takže jsme řešili, co uděláme.
Bylo to ultimátum.
- Dobře. - Jo.
Podíváme se na to.
Svatba s tebou mě děsí víc než to, že bych o tebe přišla.
Jste tu, protože někdo z vás dvou stanovil ultimátum.
Chci prsten.
Jeden partner je připravený na svatbu a druhý si není jistý.
Nechci se teď zasnoubit.
Dobře se rozhlédněte kolem sebe.
- Zjistíte, že tu jsou lidé... - ...ke kterým se hodíte víc.
Na konci týdne si každý vybere nového partnera.
A tři týdny spolu budete bydlet.
A na konci...
Se rozhodnete, jestli si vezmete toho, s kým jste přijeli,
nebo se rozejdete.
Na každého někdo čeká. A spousta lidí by se mnou byla šťastná.
Na zdraví!
Nemůžeme si to užít? Za 24 hodin se nám úplně změní život!
OD TVŮRCŮ LÁSKA JE SLEPÁ
Být singl je psychicky náročný.
NOVÝ EXPERIMENT
Nutí nás začít znova.
Je divný vidět svýho partnera s někým jiným.
Nepřitahuješ mě.
Myslím, že si najdeš někoho lepšího.
Otevřelo mi to oči. Už vím, co od vztahu chci.
VEZMOU SE?
Chtěl bych s tebou být až do smrti.
Je to těžký. Když k sobě nebudete upřímní, proč tu vůbec jste?
NEBO PŮJDOU DÁL?
Zdrtilo by mě, kdyby odešla s jiným.
Jestli bych mohla být šťastná s někým jiným?
Myslím, že ano.
Myslela jsem, že nás tu ultimátum sblíží.
Ale dopadlo to naopak.
ULTIMÁTUM 6. DUBNA
PŘIPRAVENÍ NA ZÁVAZEK? PŘIDEJTE SI TO DO SEZNAMU.
- Druhá řada pořadu Láska je slepá končí. - To je vše.
- Panáka! - Panáka!
- Blahopřeju. - Díky.
Moc vám děkujeme.
Díky.
- Menší útěcha. - Jo.
- Už to bude dobrý. - Bude.
- Díky. Moc ti to sluší. - Díky.
Překlad titulků: Anna Hulcová