A NETFLIX SOROZATA
CANCÚN, MEXIKÓ
- Hogy érzed magad? - Jól. Milyen volt?
Jó volt.
Ki volt ott?
- Mindenki. Kivéve Kyle-t és Shainát. - Tényleg?
Aha. Mindenki azt mondta, biztos azért, mert az egyikük ateista,
a másik pedig vallásos. Igen.
- Ez várható volt. - Ja, döbbenet.
Sal és Mallory nagyon helyesek együtt,
de nem lepődnék meg, ha ők sem húznák sokáig. Kicsit…
- Egyetértek. - Beszéltem Jarrette-tel.
És megkérdeztem, hogy most, hogy itt vagyunk, mégis mit gondol Malloryról.
- Értem. - Mert hát gyönyörű.
- És erre mit mondott? - Egyetértett.
- Értem. - Talán ez kellett.
Nem tudom. Majd kiderül.
Mallorytól kérdezte meg elsőként, hozzámenne-e. De nemet mondott.
- Aztán sírt. - Mallory sírt?
Zokogott. Szörnyen érezte magát. De nagyon kedveli Salt.
Bár ott lettem volna!
Én is örültem volna neki. Szeretlek.
De tudod, mit?
Alig vártam, hogy visszajöhessek. Már néztem, hogy mikor indulhatok.
Értem. Pedig úgy tűnt, jól érzed magad.
Úgy tűnt?
Persze. Szerinted mit csináltam? Unatkoztam.
- Néztél minket? - Igen. Egy ideig.
A kapitalizmusról beszéltem a lánnyal.
- Igen, azt is láttam. - Láttad? És hallottad, hogy kiabálok?
- Szerinted mit csináltam? Persze. - De nem integettél vissza.
Mérges voltam! Nem akkor, amikor lementél, hanem amikor lesétáltál a partra.
- Nem jártam a parton. Az nem én voltam. - Erre sétáltál. Dehogynem.
Te voltál az egyetlen a bulin egyedül.
- Igen. - Oké.
Nem arról van szó, hogy nem bízom benned. Mert igen. Csak vannak helyzetek,
amik problémásak. Mint ez a mai.
De milyen helyzet volt problémás a számunkra? Kettőnk számára?
- Amit gondoltam. - Kettőnkkel kapcsolatban?
- Meg minden. - Mi a helyzet most kettőnkkel?
Semmi sem árthat a kapcsolatunknak. Konkrétan…
De igen.
Dehogyis.
- Az ilyesmiből gondok származnak. - Csak ha hagyod.
- Így van. - De milyen gond származhat belőle?
Mert három órát kellett itt töltenem egyedül, a gondolataimmal.
A gardróbban ültem. Becsuktam az ajtót.
Becsuktam a teraszajtót, és sírtam.
Szerinted ma megváltozott az, ahogy irántad érzek?
Nem tudom.
De ha én mennék el három órára, és te maradnál itthon sírdogálni,
az változtatna az érzéseiden. Ha én mentem volna el egyedül.
Mert azért… Nem akarom, hogy rosszul érezd magad.
Csak szeretném, ha megértenél. Itt kellett maradnom egyedül.
Mondtam, hogy nem akarok menni.
Hiszel nekem? Bízol bennem?
Őszintén? Jelenleg semmiben sem bízom.
- Bennem sem? - Semmiben.
Hihetetlen, hogy nem bízol bennem. Neked semmit sem jelent, amit mondok.
- Végeztem. Nem, végeztem. - Várj!
- Én nem haragszom! - De úgy viselkedsz!
Mérgező a viselkedésed. Hagyd abba! Lehetne…
- Nem arról van szó, hogy haragszom. - Elég!
Nem látom rajtad az aktív szándékot, hogy leállj ezzel a mérgező viselkedéssel.
Ne! Én itt húzom meg a határt.
- Jöhet a reggeli arcápolási rutin. - Nézd a gyűrűmet!
Nézem. A mindenit! Szexi. Jó ízlésem van. Mit mondhatnék?
Valami történik ezekkel a gyógyító kristályokkal a fejemen.
Deepstől kaptam őket. Igazából egész jó érzés.
- Csak ez nem tetszik. Annyira… - Ez egy szívkristály.
Annyira nem tetszik, mert olyan műnek tűnik.
- Kaptunk kávét? - Igen.
- Ígéretet tettünk a kapszulában. - Igen.
Én állom a szavamat.
Néha bizalmatlan vagyok a férfiakkal, nemcsak a külsőm miatt,
hanem azért is, ahogy a múltban kezeltek.
Köszönöm!
Mert attól tartok, hogy a továbblépési lehetőséget lesik.
Tudom, hogy bármikor találnának nálam szebbet.
Emiatt úgy érzem, hogy mindenkivel versenyeznem kell,
ezt érzi a másik fél is. Olyanokban sem bízom, akik nem ezt érdemlik.
Rózsa az ágy mellett.
Szívesen.
A tegnap este balul sült el.
Rossz kedvem volt, de amikor ennyire elragad a hév, nem vagyok önmagam.
Ezt értem.
Ezt teljesen megértem.
Szívem szerint megbocsátanék, hogy ő is megbocsásson,
és továbblépjünk.
Nagyon jólesik, hogy egyből megrendelted a kávét, hogy itt legyen, mire felébredek.
Megígértem.
Alapvetően jól működik közöttünk a kommunikáció,
de ilyen összetűzésre eddig még nem került sor.
Ijesztő. Ez még elég új nekünk, és nem élveztem.
Mi a terv mára? Menjünk a partra?
Persze hogy kilöttyintetted! Még be is jelentetted.
Meg sem lepődöm.
- Lehetne még kínosabb? - Te nem kávézhatsz az ágyban.
Ne!
- Inkább itt iszom meg. - Jó.
Őszintén megmondom, ha a való világban ismerjük meg egymást,
és máris sor kerül egy olyan veszekedésre,
mint a tegnapi, akkor ez nem működne.
De mivel stabil a kapcsolatunk,
és a kapszulában megtanultunk kommunikálni egymással,
képesek voltunk talpra állni.
Szerintem egyre erősebb köztünk a kötelék.
El kell mondanom valamit, ami fontos.
- Igen? - Remélem, nem lesz válóok.
- Szeretem a hosszú, tengerparti sétákat. - Igen?
- És te? - Én is szeretem.
- Jólesne egy kis séta a parton. - Igen.
- Baromi szép ez a hely. - Az egész környék.
Úgy érzem, jobban kellett volna figyelnem spanyolórán.
- Hét évig tanultam. - Hét? Én csak négy.
De csak annyi megy, hogy „cómo está”.
- Gyönyörű ez a tengerpart! - Szerintem is.
Mexikóban vagyunk, az óceán partján.
Jegyespárként.
- És előttünk áll az egész életünk. - Tudom.
El tudnál képzelni ennél jobbat?
- Nem. - Én sem.
- Tetszik? - Igen.
- Jó. - És szeretlek.
Én is téged.
- Menjünk be a vízbe? - Igen.
De szép ez a hely!
- Csodálatosan nézel ki. - Köszönöm. Te is.
Tegnap este, amikor találkoztunk a többiekkel,
Mallory és Jarrette sokat beszélgettek,
és attól féltem, hogy nem érdeklem Malloryt.
Emiatt buktam ki.
A buli végén csak le akartam dőlni.
Tudom, hogy sokan nem szeretnek mérgesen vagy feszülten elaludni,
de addigra már nagyon fel voltam paprikázva,
és nem akartam olyasmit mondani, amit később megbánnék.
Figyelj, tudom, hogy…
Nem is tudom, Mal, én…
Tudom, hogy ez nem mindennapi helyzet.
Hirtelen jött ez a vakáció,
és tudom, hogy nem volt minden zökkenőmentes,
szóval csak szeretném…
Azt hiszem, bocsánatot szeretnék kérni, mert tudom, hogy…
félreértettelek.
- Szerintem nem akartál számonkérni. - Egyetértünk.
- Vagyis már számonkértél. - Számon is foglak kérni, azt elhiheted!
- Mázlid van. Amúgy… - Tudom.
- A többség szerintem már kinyírt volna. - Mázlista vagyok.
Én is.
De amúgy megértem.
Sok minden történt, felkavarodtak az érzelmek.
Most először látták a férfiak a nőket, mi is először láttuk a férfiakat,
mind egy helyen voltunk, és ez azért durva volt.
- Igen. Kicsit idegőrlő. - Persze.
És nem szeretném, ha valaha is úgy éreznéd, hogy…
bántalak. Nem akarlak bántani.
- Én sem akarlak bántani téged. - Tudom.
Jarrette olyan, mint a korábbi barátaim.
Azért alakult ki közöttünk kötődés, mert ő az ismerős közeget jelenítette meg.
De tudom, hogy mennyire fontos vagyok Salnek, és ő is fontos nekem.
Nagyon szeretem Salt, és nem szeretném, ha kétségei lennének velem kapcsolatban.
Ezek nehéz beszélgetések,
de az, hogy mégis túlesünk rajtuk, sokat jelent nekem.
Értem.
Ez az egész döntés kérdése, Mal. Ez egy választás.
Azt szeretném, ha képes lennél mindennap engem választani.
- Értem. - Mert nekem ez a célom.
Hogy téged válasszalak.
- Azért legyél itt, mert ezt akarod! - Jó.
Én ezt akarom.
- Én is. - Oké.
Én is. És hidd el, én nem maradok ott, ahol nem érzem jól magam.
Ez tetszik benned. És szerintem mindkettőnknek
hasonló elképzelésünk van arról, mit akarunk.
Igen. Szerintem is.
Igyunk az eljegyzésünkre
és az előttünk álló új kihívásokra, Mal!
- Én állok elébük. - Én is.
- Tudom, hogy te is. - Igen.
- Csirió! - Egészségedre!
- Jól sikerült. - Nehogy összetörjük a poharat!
Bár nem lennék meglepődve.
- És még jól is csókolsz, ami klassz. - Te jó ég!
Végre képes vagyok társítani a kapszulás hangodat az arcoddal.
A mai az első olyan nap, amikor társítom
a kapszulás hangodat az arcoddal.
Istenem. Ez annyira durva.
Nem, szerintem én már megszoktam.
- Nálam csak most történt meg. - Hogy jöttél rá?
Úgy, hogy ahogy hallgatlak és nézlek, most már végre összepasszol.
Képes leszel ezt elviselni az életed hátralévő részében?
Nem valószínű. Az első nap után majdnem felkötöttem a nyúlcipőt.
De, tudod…
Csak szívatlak.
Ezért meg foglak verni. Úgy megverlek!
Hülyülök.
Működik a kémia.
Olyan, mintha már vagy öt éve együtt lennénk.
De amikor láttam beszélgetni Malloryval, féltem, hogy esetleg megbánta a döntését.
Gonosz vagy.
Bízom benne. Felnőtt férfi.
Ha hazudna nekem, összetörné a szívemet.
A hazugság számomra válóok.
Nem szeretem, ha hazudnak nekem. Nem.
A megcsalás is ez a kategória, nincs rá bocsánat.
Ha van egy új kapcsolatom,
akkor én egyből véget vetek bizonyos más kapcsolatoknak, mert…
Így jelzem, hogy tisztelem az új kapcsolatot.
Te jóban vagy az exeiddel?
Nem szeretem felégetni magam mögött a hidakat.
Miért ezt a kifejezést használod? Meg kell húzni egy határt.
- Meg kell húzni egy határt. - Vannak határok.
De ki tudja, hogy kire lesz még szükségem az életben?
Az exeidre semmiképpen.
Lehet, hogy HR-es valahol, ahova próbálok bekerülni,
ő pedig pont arra a pozícióra keres embert, és…
- Én nem mennék oda dolgozni. Kösz, nem. - De ki tudja?
Nagyon elfogadó vagy.
Nyilván nem beszélnék mindennap az exemmel.
Tudná, hogy feleségem van.
- Szóval megvannak a határok. - És elfogadná?
Muszáj lenne. Nem?
De nyilván az én felelősségem is, hogy ezt…
Örülök, hogy belátod.
Mert kínos lenne, ha nekem kéne szólnom érte.
Nem, én…
Elég jó megfigyelő vagyok, elég jól leveszem mások testbeszédét.
Általában okkal aggódom, de majd meglátjuk.
És egyből szólnál? Ha aggasztana valami?
Nem. Szerintem észre sem vennéd rajtam,
ha aggódnék. Utólag persze szólnék.
„Drágám, ez meg az nem esett jól nekem.”
De semmit sem erőltethetek.
Jól van. Csak azért, mert úgy érzem, hogy ha mondanál valamit,
ami rosszul esik, akkor minden tőlem telhetőt megtennék,
hogy változtassak rajta.
Ezt értékelem.
Nem az lenne, hogy teszek az érzéseidre.
Egyáltalán nem.
Elhiszem, amit mondasz, de ezt be is kell majd bizonyítanod.
Oké.
- Életed első cenotéja! Készen állsz? - Az első!
- Lássuk! - Úgy izgulok!
Tudod, hogy mit mondtak az inkák a cenotékról?
- Mit? - Hogy lelkük van.
Ez tetszik.
De menő! Hallod a visszhangot?
Nem semmi itt az akusztika. Hallod, ez…
- Szivi, ez nagyon menő! A mindenit! - Nem semmi, az már biztos.
Úristen! Az ott egy hal?
- Igen, egy hal. - Úgy értem, nyilván, de…
Oké, hogy nem láttál még cenotét, de…
Örülök, hogy megmutathatom Deepsnek a cenotét. Ez egy föld alatti barlang.
Életem első cenotéja.
Az első cenotéja, ami ráadásul egész hangulatos.
- Eléggé bejön. - Nincs itt más.
Legutóbb egy zenei fesztiválon jártam cenotéban, ahol Diplo is fellépett.
Az határozottan más élmény volt, mint amilyen ez a mai lesz,
de attól még várom.
Olyan szívesen beleugranék!
Szeretek mindenfélét kipróbálni.
Mivel Deeps is ilyen embernek tűnik,
klassz, hogy lehetőségünk nyílik erre a kis kalandra közösen.
Ez a mi cenoténk!
Igen.
A köztünk lévő kötődésért megéri küzdeni.
Minden tőlem telhetőt meg kell tennem,
hogy megpróbáljam leküzdeni a kapcsolatunkban lévő hiányosságot.
- Mehet? Egy, kettő, három! - Három!
Hűha! Ezt nézd!
Nagy mosoly!
Eszméletlen.
Milyen volt?
Csúcs!
- Ez az! Klassz! - Igen, jó volt.
Szexi delfinesre vetted a figurát. Tetszik.
Hűha!
- Jó volt, nem? - Nagyon!
Sallory megérkezett!
Sziasztok!
Mi újság?
- Mizu? - Csoportos ölelés?
Jöhet egy kis röplabda?
Én Nickkel leszek.
- Te kit választasz? - Elsőként! Ez az!
- A lelkesedés többet ér a magasságnál. - Játsszatok!
- Én inkább csak nézem. - Vegyétek le a pólót!
- Vegyük le! Gyerünk, Sal! - Végre megkért rá!
- Inkább vedd vissza, köszi! - Tudod, mit?
- Ti legyetek pólóban! - Én leszek a bíró.
Egyáltalán nem vagyok sportember.
Kezdődhet a meccs!
Félek a felém repülő labdáktól.
Mintha…
Shayne annyira dög.
TANÁCSADÓ
Oké, ez nem hangzott jól.
- Ki fogom ütni! - Ez az.
- Natalie! Mit csinálsz? - Vissza!
Utálok sportolni.
- Ne! - Juhé, sport!
Nem tűröm a vereséget! Gyerünk! Kapd össze magad!
Ez nem jött be.
Előre féltem a gyerekeinket.
Istenem.
Natalie!
Mi van? Szünetet tartok.
Gyerünk!
Nem tudom, ki engedett engem a pályára.
Nyertünk!
- Most mi lesz? - Jaj, ne!
- Ennyi. - Majdnem összejött, de elesett.
TURISZTIKAI KERESKEDŐ
Cserben hagyott a vízicipőm. Elestem, mielőtt a vízbe értünk.
A sós víz miatt égetni kezdett a kontaktlencsém, és nem láttam semmit.
Nem fogom elfelejteni.
Ezt nézzétek! Te jó ég!
Ez az!
Hogy egymásra találtak. Nézd meg őket!
Igazi bromance.
Istenem, annyira extrovertáltak.
A mindenit!
Nagyon édesek.
- Nem vagy semmi. - Mit csináltam?
Eddig nem esett le, hogy mennyire extrovertált vagy.
Te vagy itt a legextrovertáltabb!
- Baj? - Nem mondanám.
Csak félek, hogy zavarni fog, hogy én meg nem vagyok az.
- Hogy leülsz, és… - Igen. Nem zavar?
Nem, de azért mindenhová elhívlak majd magammal.
Én meg nemet mondok.
- Ilyen vagyok társaságban. - Semmi gond.
- És amúgy hogy vagytok? - Nagyon jól.
- Jól érzed magad vele? - Igen, nagyon.
Mindenki annyira jól fest együtt.
Szerintem amúgy minden srác helyes.
- Igen. Nagyon helyesek, tényleg. - Igen.
De szerintem mi, a lányok, más súlycsoport vagyunk.
De lehet, csak én gondolom így.
Vicces látni, hogy milyenek együtt a párok.
Vicces volt találkozni Jarrette-tel. Mert Jarrette…
Hát, olyan volt, hogy… Tudod. Mi végig randiztunk.
- Gyere! - Vegyél fel!
Nem volt kínos?
De, az volt. Kicsit kínos volt.
Hirtelen nagyon sokkolt ez az egész, tudod?
Durva.
Bocsi!
Te jó ég!
- Tetszik a hullámos haja. Annyira szexi! - És nagyon jól áll neki, én is mondtam.
Érdekes, tegnap este nem ezt mondtad.
Nem is emlékszel, mi történt az este! De amúgy tényleg bejön.
- Kitekerjem a nyakadat? - Hát…
Natalie Lee
Te vagy mindenre a gyógyír
Lehetne egy gyerekünk, vagy egyből három
Sőt, hat.
Nick és Danielle ellentétes személyiségek.
Az ellentétek vonzzák egymást.
Mi különbözünk a többiektől? Szerintem igen.
- Szerintem nagyon hasonlítunk. - Más az energiaszintünk.
Jó, az én energiaszintem külön kategória. Ahhoz senki sem ér fel.
Igen, de mivel én introvertált vagyok,
én nem másokból nyerem az energiát. Inkább tőlem szívják el.
Igen. Akkor én is kiszívom belőled?
Nem, dehogy.
Ne spóroljak vele, hogy jól érezhessük magunkat később,
egy olyan helyzetben, amihez kell az energia?
- Röplabdázás közben? - Nem, a hálóban.
Erről nem akarok beszélni.
Mi a picsa?
Ne már!
- Gondoltam, a nyakadba vehetnél. - Megteszem!
- Ne! - Meglesz!
- Ennyi! Nem nagy ügy. - Sikerült!
Ez az! Sikerült!
- Megvagy! - Tegyél le!
- Egek! - Csak finoman, Shakey!
- Szép lassan. - Már félig lent vagyok.
Jó, megoldjuk.
Óvatosan tedd le!
- Sikerült! Ez igen. - Sikerült.
- Nem néztem volna ki belőled. - Néha önmagunkat is meglepjük.
Nem hittük, hogy összejön.
Igen.
Kíváncsi vagyok, mi lesz Deepsszel és Shake-kel.
Miért?
Hát, Shake azt mondta,
hogy szexuálisan egyáltalán nem vonzódik Deepshez.
- Ez durva. - Kibaszott durva.
Mit mondtál?
Eltereltem a témát, és azt, hogy köztünk milyen jól megy minden.
Basszus!
Mesélj! Milyen Danielle-lel?
Szerintem nagyon egymásra találtatok,
és olyan korán kimondtátok, hogy szeretitek egymást.
- Nem? - Öt nap után. Ez magától jön.
Én is így érzem!
Maradjunk annyiban, hogy tök jó minden, és nagyon jól érezzük magunkat.
Az jó.
Az itt töltött idő révén már más szinten is kötődünk egymáshoz.
Elmélyült a kapcsolatunk.
- Történt köztetek valami? - Ez meg az.
De végül megálljt parancsoltunk magunknak, bár szívesen folytattuk volna.
Mi a helyzet a házasság kérdésével?
- Külsőleg vonzódsz hozzá? - Igen.
Ő az első indiai férfi, akit megcsókoltam.
Tényleg? És milyen volt az első csók?
- Szuper! Egek. - El sem tudom képzelni.
Nagyon erős közöttünk az érzelmi kötődés, a kapcsolatunk is erős alapokon nyugszik.
Megvan köztünk a romantikus párbeszéd, szóval meglátjuk, mi lesz a vége.
- Magától jön, nem? - Magától jön.
- Csirió! - Csirió.
- Ez nagyon finom. - Finom.
Mi ízlett eddig a leginkább Mexikóban?
A taco.
Köszönöm. Az az utcai taco eszméletlen volt.
Tudod, mi miatt vagyok izgatott?
A kapszulában sok mindenről beszéltünk.
Például mindketten kalandvágyóak vagyunk,
és örülök, hogy közösen csinálunk dolgokat,
és hogy a mának élünk.
A számból vetted ki a szót.
Máris kitalálod a gondolataimat.
Én is éppen ezen gondolkodtam.
- Bár emiatt aggódom. Őszintén szólva. - Mi miatt?
Részt vehettünk egy meseszép vakáción.
De a való életben én már közeledek ahhoz a ponthoz, ahol vár rám a mókuskerék.
Saját vállalkozást szeretnék, egy állatkórházat.
És ez aggasztó, mert szeretem jól érezni magam, de…
nagyon sok kötelezettség vár rám.
Igen, ez amúgy engem is nyugtalanít.
Amikor otthon majd megpróbáljuk összeegyeztetni az életünket,
és összeköltözünk, akkor vajon mi lesz?
De én támogatni foglak a karriered építése során.
És meg fogom érteni. Most kell odatenned magad.
Amíg még fiatal vagy, és van hozzá erőd.
Most kell mindent beleadnod a munkádba,
hogy később élvezhesd az életet.
Szerintem ezzel nincs mindenki tisztában.
Te viszont megérted a gondolataimat és az érzéseimet.
Szeretnék melletted állni az utad során.
Hidd el, ez nagyon sokat jelent nekem!
Úgy érzem, hogy jobban támogatsz, mint bárki az eddigi életem során.
Nem tudom, hogy azért vettem-e részt ebben a kísérletben,
hogy megtaláljam azt, aki most mellettem van, egy csodás, támogató nőt,
akire számíthatok.
Persze, egyértelműnek tűnik, hogy ez volt a cél,
de nem tudom, hogy az előző kapcsolataimat is
ezek a tulajdonságok jellemezték-e.
Ez nem egy fülledt, testi kapcsolat,
mint amilyenekben eddig volt részem,
de azt hiszem, valójában erre van szükségem.
Ahelyett, hogy arra gondolunk, mi sülhet el rosszul,
foglalkozzunk inkább azzal, ami jól mehetne nekünk?
Igen. Ez jó ötlet.
Alig várom, hogy összeköltözzünk. Szuper lesz.
- Jól fogjuk érezni magunkat. - Már várom.
- A következő fejezetre! - A következő fejezetre!
Megadhatlak vészhelyzetben értesítendőként?
Jó választás vagyok, egyből felveszem a telefont.
- Holnap hazamegyünk. - Tudom. Mit főzzek neked?
Egy Salisbury steaknél semmi sem lehet szexibb.
- Nem tudom, mi az. - Szaftos vagdalt.
- Komolyan? - Konkrétan egy vagdalt.
A vagdalt nem szexi.
Alig várom, hogy rajongjon értem a kutyád.
Valószínűleg fog. Egy céda.
Majd arra tanítom, hogy engem jobban kell szeretnie.
Hidd el, nem kell betanítanod!
- Konkrétan… - De jó.
Miután köszönt, már rohan is majd hozzád.
- Alig várom. - Én is alig várom, hogy megismerkedjetek.
- A macskám nem lesz ilyen lelkes. - Ki fog jönni Graysonnal?
- Igen. - Grayson nem szereti a többi kutyát.
Vajon mit fog szólni egy cicához?
Szerintem nem fog rajongani az ötletért.
- Kíváncsi vagyok az otthonodra. - Elég klassz helyen lakom.
Mitől tartasz a legjobban?
Attól, hogy váratlanul ér valami durva reakció a semmiből.
Nem szeretném, ha azt hinnéd,
hogy mindig úgy fogok viselkedni, mint a múltkor.
Mert nem. Tényleg nem.
Csak pánikrohamom volt.
És félek attól, hogy az alapján fogsz megítélni,
hogy milyen voltam a kellős közepén.
És az alapján, ahogy most nézel,
látszik, hogy elítélsz érte.
- Nem ítéllek el. - De.
Nem ítéllek el. Szeretnélek megérteni, és próbállak támogatni.
Jó. Én el is hiszem neked, amikor ezt mondod. Csak…
De most nem nagyon segítesz.
De az, ahogyan most reagálsz,
csak ront a helyzeten.
- Sokat. - Próbállak megérteni.
- Tudom. - Nem tudom, hogyan reagáljak.
Értem.
De ha az igyekezetem láttán te még jobban felhúzod magad,
akkor tanácstalan leszek.
Értem. Még nem…
Még nem tudjuk, hogy kezeljük egymást ilyen helyzetekben.
- Kemény dió lesz. - Én igyekszem.
Tudom.
Őszintén bízom benned, és tudom, hogy mindig jók a szándékaid.
Nem szeretném, ha valaha is mást feltételeznél rólam.
Jó.
Csak utánad!
Bájos ez a hely.
Szuper ez a nyaralás.
Láthatom mosolyogni,
érzem, ahogy átölel, ahogy megfogja a kezemet.
Mindez új szintre emelte a kapcsolatunkat.
Hihetetlen, hogy három hét múlva összeházasodunk.
Alig várom, hogy a felesége legyek. Olyan boldog vagyok!
- Egészségedre! - Az első vacsorás randinkra!
- Hű, tényleg! - Jól teletöltötted a poharakat.
Mindet megiszod?
- Ez isteni. - Tessék? Mi az?
- Nagyon finom. - Mi az?
- Nagyon finom. - De mi az?
- Nem tudok tele szájjal beszélni! - Bocsi.
- Illedelmes szeretnék lenni. - Aha.
- Izgulsz, amiért nemsokára hazamegyünk? - Kicsit feszült vagyok. Szerintem…
- A beszélgetések miatt. - Például a szüleiddel?
- Meg az anyukáddal. - Anya nem fogja bánni.
- Tudom, de… - Ezt a ruhádat fogod majd felvenni?
- Anyukádhoz? - Miért? Szerintem szexi.
- Mi? - Bejön.
Nem. Egy rohadt garbóban fogok megjelenni a nyár közepén.
Vagy lehet, hogy felveszek egy összecipzározható kezeslábast.
Elégedett vagy az elmúlt pár napunkkal?
Van bármi kifogásod azon kívül, hogy kiszívom belőled az összes életerőt?
Ilyen vagyok. Nem tehetek róla.
Amikor a srácokkal vagy, egészen másként viselkedsz.
Igen.
Ebben a tekintetben különbözünk.
Ezen amúgy nem kell változtatni, csak meg kell szoknom.
- Értem. - Ilyen vagy. Szerintem nem baj.
Mert szeretsz, igaz?
Ja.
- Kaphatnék egy kicsit több szeretetet? - Mert azt mondtam, „ja”? Igen.
Értékelhetnéd kicsit többre a kapcsolatunkat.
Nem arról van szó, hogy nem értékelem. Csak…
Sok viccet elsütsz a kapcsolatunk rovására.
Miért nem mondod többször, hogy mennyire jó?
De miért kéne?
Miért kössem mások orrára, hogy mennyire jól elvagyunk?
Sokat viccelődünk együtt, nem?
De én emellett áradozom is kettőnkről.
Én is megtenném, de az nem vallana rám.
- Miért veszed ezt így magadra? - Nem veszem.
Bocs. De mégis megemelted a hangodat.
Furcsa volt. Bánt, hogy nem áradozom a kapcsolatunkról?
Nem bánt. Csak…
Miért nem áradozol róla?
Nem egy táskával vagy kabáttal kell felvágni,
hanem azzal, ahogy a pasid bánik veled. Ezzel már megéri felvágni.
Én máshogy mutatom ki a szeretetemet. Magasak az elvárásaid.
Én nem mutatom ki így az érzéseimet, nem leszek mindig irtó figyelmes.
Nem ezt kérdeztem.
Úgy érzem, eléggé ki vagy bukva.
Nem vagyok… Megemeltem a hangomat? Csak beszélgetni próbálok.
Tudom, de én ettől kezdek befeszülni.
Végeztem.
Lelépek, bassza meg.
CHICAGO, ILLINOIS ÁLLAM
FODRÁSZ
Lám, lám, lám!
ÉPÍTŐMUNKÁS
- Úristen, szia! - Szia! Hogy vagy?
Te hogy vagy?
Sokat vártál rám?
- Csak ennyit. - Világos.
Szóval?
Hol a gyűrűd?
- Fura vagy. - Nem vagyok fura.
Nem tudom, hányadán állunk. Nem tudom, mi a helyzet.
Össze vagyok zavarodva.
Nem akartam együtt tölteni az éjszakát.
- Értem. - Egy ágyban.
- Túl gyorsan haladtunk. - Aha.
És megijedtem.
- Üdv! - Helló!
- Köszi. - De szép!
De jól néz ki!
- Jó étvágyat! - Köszi.
Sokat gondolkodtam azon, hogy milyen lenne egybekelni veled.
- És… - Tetszett az ötlet.
Nem szeretnék ennyire könnyedén lemondani rólunk.
Különleges vagy. Régóta keresek már valakit, aki olyan, mint te.
Aki izgága, vicces,
aki mellett nem kell játszanom az agyamat.
- Aki mellett önmagad lehetsz. - Igen.
Te mindenkinél jobban megértesz. Emiatt nem aggódom.
Inkább csak a mindennapok a kérdésesek.
Tudom. De én igenis aggódom,
mert a problémás témákban nem változtatok a véleményemen.
Ahogy te sem fogsz másként hozzájuk állni.
És az a terv, hogy ebben a témában falakba fogunk ütközni egész életünkben?
- Érted, ugye? - Persze, értem.
Hű akarok lenni önmagamhoz, a hitemhez.
De ezen dolgozhatunk.
Sok mindenben hajlandó vagyok kompromisszumot kötni,
mert annyi mindent szeretek benned.
Kyle-t választottam, igent mondtam neki.
Mégis csak Shayne jár a fejemben. Nem tudom megmagyarázni.
Úgy érzem, hogy tudnám szeretni Shayne-t.
Idővel elválik, hogy ez igaz szerelem-e. Meglátjuk.
Bár ő Natalie mellett döntött,
azért jöttem, hogy férjet találjak, és erről nem mondok le Natalie miatt.
Tizenketten lettek jegyesek anélkül, hogy látták volna egymást.
Vége a romantikus vakációnak,
kezdődhet a kísérlet legizgalmasabb része.
- Szomorú vagyok. Nem akarok elmenni. - Istenem! Vár ránk a való világ.
Tudom.
- Indulunk. Keserédes a búcsú. - Elhagyjuk Mexikót.
Érzelmes típus vagyok. Próbálok nem sírni,
mert amúgy várom, hogy…
- Vár ránk otthon az életünk. - Együtt leszünk Chicagóban.
Egyszer minden jó véget ér, ugye?
Eléggé lehangoló ez a mondás.
- Az. De jöhet a harmadik fejezet. - Egy újabb kaland! Ez a lényeg.
Nincs több parti randi és koktél.
- Nincs. - Visszalökjük őket a valóságba.
CHICAGO, ILLINOIS ÁLLAM
Szia!
Ez az első alkalom, hogy ennyi ideig nem beszéltünk.
- Nézd csak! - Na ne!
Igen, menyasszony lettem.
- Gyönyörű! - Tudom.
Add a fiút!
Úristen.
Üdv!
Tényleg szereted?
- Azt kérdezte, szeretsz-e. - Igen, szeretem.
Eljegyeztük egymást!
Látom.
De izgalmas!
Visszakapták a készülékeiket, és hazamennek…
- A mindenit! Belátni az egész várost. - Oké.
- Az átmeneti otthonunk. - Te jó ég!
…ahol egy új, közös otthonban fognak lakni.
Ez lesz az igazi próbatétel.
Igen.
Vajon befolyásolni fogja őket a való világ?
Hatással lesz rájuk a koruk, a rasszuk, a családjuk és a pénzügyi hátterük?
Remélem, bírod a hideget.
A személyiségük alapján szerettek egymásba.
És három hét múlva egybekelnek.
Vajon bebizonyítják, hogy a szerelem vak?
Kiderül.
HUSZONEGY NAP AZ ESKÜVŐKIG
- Bevásároltam. - Mit hoztál?
Egy kis bort, ha nem bánod.
Te mit csinálsz? Dolgozol?
Majdnem három hétig odavoltunk.
Próbálom feldolgozni a felgyülemlett e-maileket.
Üdv a valóságban!
Tudom.
De máris kijelentkezem mindenből.
- Elég volt mára, ugye? - Igen.
- Lesz még időm rá. - Egészségedre!
Csirió! Köszönöm.
Nincs mit. Figyelj, tudom…
- Gondolkodtam. - Üljünk le? Beszélgessünk?
Én…
Tudom, hogy semmi sincs közted és Jarrette között.
Ugyanakkor
sosem beszéltük meg igazán a történteket,
és szeretnék tisztábban látni az aznap történtekkel kapcsolatban.
Ha van valami, ami miatt aggódnom kellene…
Azt hittem, hogy ez olyasmi, ami megtörtént,
megbeszéltük, és túlléptünk rajta.
Nem értem, hogy most…
Szerintem az zavart össze, hogy nagyon sokáig beszélgettetek,
és meglódult a fantáziám.
Korábban azt mondtad, nem vagy féltékeny. Mégis az voltál?
Mal, nem tudom. Lehet, hogy csak képzelődöm.
De a beszélgetésetek után mintha azt mondtad volna,
hogy nem kell feltétlenül összeházasodnunk.
És ez rosszul esett.
- Nézd, én… - Miért most jön ez elő?
Úgy érzem, mintha megvezettél volna.
Azt mondtam, hogy ha végül úgy érezzük, hogy nem állunk készen a házasságra,
akkor nem baj, ha nem kelünk egybe.
Ez világos. Én csak azt nem értem, hogy miért ez jött szóba először
közvetlenül azután, hogy beszéltél Jarrette-tel.
Emiatt úgy tűnt, hogy már nem is akarod.
A kapcsolatunkat?
De nem is feltétlenül ezt mondtam, szóval…
Akkor mit mondtál?
Én ezt hallottam, és…
emiatt buktam ki.
Mert azt mondtad, hogy nem kell feltétlenül összeházasodnunk.
És szerintem addig nem is gondoltam, hogy aggódnom kéne emiatt.
Mégis ez volt az első, amit a Jarrette-tel való beszélgetésed után hallottam.
Tett egy megjegyzést arra, hogy nem aranygyűrűt kaptam.
Gondolom, ezután mondhattam.
És aztán úgy voltam vele, hogy már jegyben járunk.
De lehet, hogy nem is ismersz eléggé? Nem tudom.
Talán én is elgondolkodtam kicsit.
Hogy lehet, hogy nem is akarsz elvenni. És hogy miért kértél meg.
Vajon tényleg egybe akarsz kelni?
Lehet, zavart kicsit, hogy úgy tűnt, hogy a többi lány
pont olyan gyűrűt kapott, amilyenre vágyott,
vagy amilyenről beszélt.
Nem tudtam, milyet szeretnél, és hogy ez ekkora hatással van rád.
Nagyon tetszik a gyűrűm.
Gyönyörű. Nagyon tetszik.
Nem csináltam belőle ügyet, mert nem számít,
de Jarrette megjegyzése fejbe kólintott,
és jelentéktelennek éreztem magam tőle.
Néha nem tudom, hogy tényleg fontos vagyok-e neked.
A menyasszonyom vagy. Szeretnélek elvenni.
Tudom, hogy szereted a gyűrűdet,
de azért megkérdezhettem volna, mi tetszik. Ez az én hibám.
Végül is én választottam neked.
- De neked szántam. - Én pedig szeretem.
És nem értem, Jarrette miért mondott neked ilyet. Ez nincs rendjén.
A bulin a menyasszonya is ott volt, mégis ilyen dumát tolt valaki másnak?
Miközben ott a menyasszonya. Mire volt ez jó?
A FOLYTATÁSBAN
Ha két hét múlva összeházasodunk, nem fogok szarakodni.
Oké.
Más dolgom is volt a családi találkozón kívül.
Nekem ez sok.
Tudnom kell, hogy én vagyok az első.
- A tiéd a szívem. - Másnak is felajánlottad.
A menyasszonyom magas, mint Beyoncé
Olyan édes vagy!
Költözzünk össze! Ez a következő lépés.
- Eljegyeztek. - Úristen!
- Vannak kétségeim. - Megnézed a gyűrűt?
Nem, nem érdekel.
A párod legyen a legjobb barátod is!
De többnek is kell lennie a legjobb barátomnál.
Mi a francot művelünk?
Nekem igenis fontos vagy. Azt hittétek, összeilletek?
Ez nevetséges.
Óriási problémáink vannak. Azt hiszem, én nem bírom tovább.
Nem hittem, hogy ez megtörténhet.
Ez jó eséllyel életem egyik legszomorúbb napja lesz.
Basszus.
Készen állsz?
Nem.
A belső tulajdonságaink miatt lettünk szerelmesek, de ez talán kevés.
Ideje, hogy eldöntsétek…
Hogy a szerelem vak-e.
Elfogadod férjedként?
Elfogadod hites feleségedként?
Szétesem.
Rohadtul nem így képzeltem az esküvőm napját.
Mi folyik itt?
A feliratot fordította: Varga Fruzsina