SERIÁL NETFLIX
CANCÚN, MEXIKO
- Na zdraví. - Díky.
- Nejdřív naliju tobě. - Díky.
Není zač.
- Je tu hrozný vedro. - To jo.
- Pak si hned zalezeme. - Promiň, občas se chovám divně.
To nic. Neřeš to.
Asi jako když jsi mě poprvé viděla.
Jo.
Do Mexika jsem jela s určitými obavami.
Když jsme se poprvé viděli, byla jsem dost rozhozená.
Chtěla jsem mu vysvětlit,
že to pro mě není snadný,
ale že to nemá nic společného s ním ani tím, co k němu cítím.
Moc mě přitahuje a nechci, aby o tom pochyboval.
Občas se…
- Umím se chovat divně. - Tak budeme divní spolu. No a?
Ale vážně. Naživo dokážu působit hrozně divně.
- Chci, aby ses cítila dobře. Vážně. - Jo.
Vím, že je to naprosto nevšední zážitek.
Nedá se to k ničemu přirovnat.
- Jo. - Takže to chápu.
- To jsem ráda. - Jo.
- Ale s tebou to nemá nic společného. - Chápu.
Když jsem ji poprvé spatřil, taky jsem byl plný dojmů.
Dost mě to celé zaskočilo.
Měl jsem z toho zvláštní pocit.
Leželo mi to v hlavě. Náš polibek byl takový…
Něco tomu prostě chybělo, ale nepřemýšlel jsem,
jaké to bylo pro ni.
Chci, abys věděla, že si procházím tím samým.
- Jo, díky. - Jo.
Říkal jsem ti to už v buňkách, ale vážně se mi můžeš kdykoliv svěřit.
Děkuju. To je od tebe hezký.
- A moc ti to sluší. - Díky.
- Ty jsi taky fešák. - Díky.
- Moc ti to sluší. - Nech toho.
- Bože můj, úplně k nakousnutí. - Nech toho. Stačí.
Jsi fešák.
- Na zdraví. - Na poprvé v Mexiku.
- Na zdraví.
Jak se vybarví tato encarnación?
Bože můj. Přestaň s tím!
Co ti běželo hlavou, když jsi mě poprvé zmerčila?
- Zmerčila? - Jo, zmerčila.
Že jsi kurevsky vysokej. Fakt moc.
Ale co se dá dělat, nějak to dám.
- Fakt? - Jo.
Děsil mě náš výškový rozdíl.
- Hrozně. - Není to tak zlý…
Skoro třicet cenťáků.
Bála jsem se, že si na sex budu muset brát podpatky.
Nech toho…
Díky.
Jarrette je chlap jak hora.
Radši bych, kdyby byl menší,
ale dokážu se smířit s tím, že měří 185 centimetrů.
Možná budu mít ve 30 zničený záda, ale čert to vem.
Stejně je to skvělej chlap.
- Co je? - S dovolením.
- Co je? - Něco pro tebe mám.
- Co jako? - Něco.
- Chceš mi něco dát? - Jo.
- Mně? - Jo.
Co to je?
Ty vole, polaroid!
Bože můj!
To jako fakt?
Ty ani nevíš, jakou jsi mi udělal radost.
Bože můj. Prosím, řekni, že máš i…
- Mám. - No do prdele!
- Klid, klid, klid! - Foťáky jsou boží.
Bože můj! Děkuju.
Nemáš zač.
První várka je na hanbatý fotky.
Cože? Ony nějaký budou?
- Hele… - Ale tak jo. Nebudu se vzpírat.
- Gumídku. - Usměj se. Vážně?
Ta se povedla.
Sluší ti to.
- Je tu teplo. - To teda.
- Pěkně teplo! - Bála jsem se, že tu nepostačím.
- Já mluvil o počasí. - Mně to vyhovuje…
- Na tebe je studená? - Jo.
- Mně je dobře. - Jsem tu na kolenou.
No teda.
Ty jsi ale kus.
Je mi s ním moc dobře. Ten mě jen tak nedá.
Se sexem chci počkat až po svatbě, ale dost mě bere, takže blbý.
Co jsem teď se Shakem fyzicky a víc se poznáváme,
táhne mě to k němu ještě víc.
Ze začátku kladl Shake obrovský důraz
na fyzikou stránku věci.
To pro mě nebylo vůbec příjemné.
Dřív jsem bývala silnější a nesla jsem to dost těžce.
Teď mě poprvé uvidí v bikinách.
Budu ho pořád přitahovat? Bude nás to k sobě táhnout?
Ale jinak máme určitě dobrou chemii.
Jsem šťastná. Moc šťastná.
Jo!
Pojď ke mně.
Jejda.
To je ono.
Pojď sem.
- Je to fajn. - Líbí se mi tu.
- Krása. - Paráda.
Namočený vlasy. Skočíš na mě?
- Hodíme se k sobě. - Jsi prťavá.
Prťavá žena.
Budeme mít krásné a chytré děti.
Jo.
Oba jsme připraveni na závazek.
- Už se těším… - Na co?
- Že tě poznám vážně do hloubky. - Jo, do hloubky.
Taky by sis mě nejradši hned vzal?
Jo.
- Strávíme spolu zbytek života. - Jo.
- Není to mazec?
- Jo. - Těšíš se?
Moc se těším.
- Vážně? - Jo.
Ale zároveň se snažím si to užívat postupně, jedno po druhém.
Jedno po druhém?
Jo.
Těšíš se na svatbu?
Jo. Začínám se těšit. Rozhodně.
Organické a přírodní, zlato.
Všechno je to organické a přírodní, viď?
Musím přiznat, že jsem z toho zatím trochu nesvůj.
Jsme spolu, dotýkáme se.
Ale nejsem si jistý, jestli cítím, co bych rád cítil.
V buňkách jsem jí říkal, že si ji chci vzít, mít s ní děti a tak.
Ale když Díp teď to samé říká mně,
někdy to zní úžasně, ale jindy mě to trošičku děsí.
Chvílemi jsem z toho fakt v háji.
Možná se jen ozývá má fobie ze závazků.
Snad o nic nejde.
Nevím, jak dlouho se dokážu ovládat.
- Až tak? - Jo.
- Máš oblíbenou stranu postele? - Tuhle.
- Fakt? - Jo, ty taky?
Já to střídám. Mám to ve spoustě věcí pokaždé jinak.
Vím, že Shayne rád večer
usíná u televize a jí v posteli, což já naprosto nesnáším.
Budeme s tím muset něco udělat.
Já bych si jídlo do postele nevzala. Postel je pro mě svatá.
Mám bílé povlečení.
- Ten prstýnek je boží. - To teda.
Vybrals ho skvěle. Mám ho ráda.
To jsem rád. Ukaž.
To je vončo, zlato.
Musím se přiznat, že si občas v posteli rád zamlsám.
Fyzické sbližování mi obvykle trvá i několik měsíců.
Děsím se toho, že mě ten chlap uvidí nahou.
Ale s Nickem je to úplně jiné.
V jeho blízkosti se cítím mnohem jistěji.
Jsem vážně šťastná.
Vážně. Jsem štěstím bez sebe.
Nejšťastnější chlap pod sluncem. Je nás tu dost. A já jsem nejšťastnější.
Zůstal jsem v tomhle ráji sám.
Najednou je všechno jinak.
Shaina je pryč.
Je mi to moc líto.
Shaina o mně pochybovala,
co jsem ji požádal o ruku. Věděl jsem to.
Ale věřím, že ji ještě přesvědčím.
Včera jsem zažil velký šok.
Shaina se rozhodla pobyt tady předčasně ukončit
a vrátit se domů.
Kéž by uměla líp komunikovat. Vůbec jí to nejde.
Musí se občas projevit.
Mám jisté obavy.
Budu si muset zvyknout.
Pokud má náš vztah dál pokračovat, bude to pěkná fuška.
Časem si vedle ní určitě budu jistější a přirostu jí k srdci.
Určitě se do mě ještě šíleně zamiluje a nakonec se vezmeme.
Nechce se mi vstávat.
Slez ze mě!
Hrozně se roztahuješ.
- Dívej, kde ležíš. - No jo, máš pravdu.
Jako fakt.
Promiň.
- První noc teda hrůza. - Sklapni.
Vzbudil jsem se vedle své snoubenky. Poprvé jsem ji mohl v noci objímat.
Pořád jsem musel myslet na to, jak je nádherná.
Fyzická přitažlivost mezi námi odpovídá té citové.
A to jsme spolu den.
Tohle si nechám líbit. Mazlení ti docela jde.
- S tebou je to fajn. - Protože…
Ale děsilo mě, jak jsi velkej.
Velkej, říkáš?
Nech toho!
Je hezké nebudit se sama, mazlit se.
Přijde mi, že ho znám už tak dva roky.
Zvláštní, co?
Mám, co jsem chtěla.
Přesně. Do puntíku.
Jo.
Mám ti zazpívat?
To mi teď nepomůže. Je mi hrozně.
- Dej si ionťák. - Jo.
- Pomalu. - Snažím se.
Chceš ještě chleba, nebo toust?
Asi bych ho hned vyhodila.
Je mi fakt zle. Nemůžu ani pořádně pít.
Nejsi těhotná? Dělám si srandu.
To šlo teda rychle.
Představ si to. V buňkách jsme říkali za pět let.
Jo.
Radši jsem neměl předpovídat, kdo tady otěhotní.
- Nás jsem netipoval. - Ale víš co…
Včerejšek byl boží. Danielle je úžasná.
Miluju ji a dělali jsme to.
Klape nám to.
Dvakrát na třech různých místech.
- Jedli jsme vůbec včera? - A jak!
- Jo, měli jsme dvě večeře. - Já se přežrala. Jo.
To mě dodělalo.
Charakter lidí nejlíp poznáte, když je vám pod psa.
A on je naprosto klidný. Neřve na mě, že mu kazím dovolenou.
Mám z toho radost.
Jsme spolu třetí den? Ne, druhý.
- Vlastně třetí. - Jo, třetí.
Známe se třetí den.
A já vypadám takhle.
Jsi naprosto na dně.
- Hrůza děs. - A přesto jsem nevzal do zaječích.
- To je dobré znamení. - Pořád můžeš.
Dobré ráno. Vyspala ses?
Ani ne. Celou noc jsi kňučel jako štěně.
- Já… - Ale bylo to roztomilý.
To ti nedalo spát?
Ne, nějak jsem se pořád převalovala.
My jsme vážně zasnoubení. Jsem tu s tebou. Je to šílený.
To teda. Jo.
Včera jsme se udrželi na uzdě. Hodně jsme se mazlili a povídali si.
Ještě jsme se na to necítili.
Jaký to je, vstávat vedle mě?
Pořád trochu nezvyk.
- Jsme spolu krátce. - Jo.
Ale jsem rád, že se nikam neženeme.
Zvykám si asi trochu déle, než jsem čekal.
Není kam spěchat.
Díp je boží holka.
Její osobnosti bych dal deset z deseti.
Možná i jedenáct.
Ale stejně…
Káva volá!
V buňkách nás to k sobě hrozně táhlo, ale tam to bylo vyloženě o pocitech.
S odstupem musím říct,
že k ní asi necítím takovou tu živočišnou přitažlivost.
Ale vztah nejde hodnotit na základě jednoho jediného kritéria.
Ve hře je jich totiž mnohem víc.
A ve spoustě z nich
jsme vysoce kompatibilní.
Takže se nechci přehnaně upnout na jednu věc, která úplně nefunguje.
Musím si to ještě promyslet.
Už se to nese. Dívej.
- Položím to přímo na postel. - Hlavně to nerozlij.
Tak copak tu máme? Hezký.
Potřebuju kafe přímo do žíly.
- Jak se ti spalo? - Dobře.
- Jo? - Jak tobě?
Ty si nastavuješ vždycky tři budíky?
To by bylo brzo na rozvod.
Neser.
- Zvonily jen dva. - Ne, tři.
- Tys mi to počítal? - Ano, v duchu.
- Jako vážně? - Jo.
Tak si radši zvykej. Mám to tak.
„Chci vstávat brzo.“ A pak…
Po deseti minutách…
Po dalších deseti…
Kristepane.
Normálně ho neodkládám.
Tos mi tvrdila, ale pak ho třikrát po sobě típneš
hned první noc.
Nedocházelo mi to.
Cože?
- Dělám si srandu. - Víš co? Zasloužila bys…
Jsi nějaký rozpálený.
- Jakože fakt hoříš. - Díky.
Se Shaynem jsem si to včera užila. Prostě…
Víte jak…
Sbližovali jsme se.
- V kolik jsme šli spát? - Pozdě, asi v půl jedné.
Mohli jsme do toho šlapat trochu dýl, ale…
- Co tím chceš říct? - Slyšíš to prvně?
- Jo. - To je jedno.
Včera jsme se řádně prozkoumali.
Neřekl bych to do ní, ale je to dračice.
Párkrát mě zaskočila.
- Vyspali jsme se dobře. - To jo.
Říkals, že mám špičaté lokty.
Protože jsi spala takhle.
Spala jsi v dost zvláštní póze.
Přes ten loket jsem se k tobě nedostal.
Možná sis nevšiml, ale chtěla jsem si u tebe ohřát nohy.
Jenže tys to podvědomě nechtěl.
Dobré ráno.
Dobré ráno. Jak ti je?
A jak tobě?
Přestaň.
Užil jsem si to.
- Bylo to fajn. - Jo.
Jo.
Včerejšek byl moc fajn.
Ze začátku jsem byla hrozné trdlo,
ale pak jsme si to náramně užili.
Nechci zabíhat do detailů, ale umí v tom chodit.
Nevím no. Pro jistotu…
se asi stavím v lékárně.
Nevadil ti při spaní?
Ne, dá se na to zvyknout.
- Ale máš tu ruku mnohem těžší. - Nech toho!
- Jen tě popichuju. - Bože. Co zas?
- Trochu jsi chrápala. - Bože můj. Nekecej.
Myslím to vážně.
- To bych si nevymyslel. - Ticho.
Občas si trošičku zachrápu, ale není to nic hrozného.
Máme celý den pro sebe.
Můžeme vyrazit na pláž, porozhlédnout se tady po resortu.
- Tak jo. - Ty jo!
- Copak? - Jsi fešák.
Jsi připravená?
- Máš pořádné tlapy. - Můžu si tě podat?
- Celotělovou masáž jsi nečekala, co? - Já tě nedávám.
Iyanna chce počkat na svatbu a já to ctím,
ale náklonnost jde projevit vícero způsoby.
Není to jen o sexu.
Jsi hlaďoučká.
Správný kouzelník neprozradí tajemství.
Kde jsi nejvíc ztuhlá?
- Ztuhlá? - Jo.
Všude.
Úplně všude.
Paráda.
- Snad mi to vrátíš. - Ticho!
- Očekávání jsou vysoká. - Bože můj.
Furt machroval, že má kouzelný ručičky, tak jsem byla zvědavá.
Ale ta masáž mě rozhodně rozpálila.
Až jsem se zapotila.
Jarrette je skvělej. Těžko se mu odolává.
Obzvlášť když se svlékne.
Mám problém se udržet.
Viděla jsem všechno.
Bylo to fajn.
Moc fajn.
- To je olejíček? - Balzám. Cítíš to tady?
Někde je ta tkáň měkčí, někde tvrdší.
Jo.
Ty keloidy asi taky udělaly své.
Jo. Těžko říct, jak bych vypadal bez nich.
Paráda.
Už se těším.
Lepší místo jsme si na první rande nemohli vybrat.
Ne, je to učiněný ráj.
- Těšíš se na plachtění? - Moc.
- Už jsi to zkoušel? - Ne.
Tak to si to užijeme.
Bude to pecka. Těším se na ten adrenalin. Co ty?
- Já už plachtila. - A?
- Hlavně se neboj, že se vymácháme. - Se mnou u kormidla tutově.
Bude to sranda.
Takhle se v tom udusím.
To je lepší.
Sedne ti. Jo. Dobrý. Paráda.
Tohle je naše první rande. Nic lepšího bych nevymyslel.
Je to ujetý a zábavný.
To už k nám patří. Takový bude náš vztah.
Chci si to užít po vzoru Lea a Kate Winslet.
- Jako v Titanicu? - Jo.
- Tohle rande jen tak nezapomeneme. - Drž se.
Jde na mě závrať.
Když se mi udělalo zle, skvěle se o mě postarala.
Ptala se, jestli něco nepotřebuju.
Natalie je prostě skvělá. Mám ohromnou kliku.
Že se o vás postará, vám slíbí kde kdo.
Ale ona mi dnes dokázala, že to myslí vážně.
- Je ti dobře? - Jo.
- Určitě? - Jo.
- Užila jsem si to. - Já taky.
Jsem rád, že jsem si to zkusil, ale stačilo.
- Poprvé a naposled? - Rozhodně.
Na poslední plachtění.
Jsem jednoznačně pro, ale taky na další společné dovolené.
- Kéž by. - Jo, miláčku.
Nemůžu tomu uvěřit.
Nosíš můj prstýnek. Jsme snoubenci.
Jo, je to mazec.
Čtyři roky jsem slovo „přítelkyně“ neřekl nahlas.
- Ale teď jsem šťastnej. - Já taky.
Zamilovat se zvládneš, aniž bys toho druhého viděl,
ale protože jsi krásná, miluju tě ještě mnohem víc.
Au! Fakt jsi krásná.
Já bych tě milovala, i kdybys nevypadal takhle.
Líbím se ti?
- Jestli se mi líbíš? - Jo.
Mám ti zas lichotit?
- Moc ne. Ale jo. - Tak a dost.
Přestaň s tím. Chci si s tebou povídat.
„Mám ti zas lichotit?“ Přestaň!
- Pojď se bavit. - Tak jo.
Nekomplikuj to.
Ráda vtipkuješ.
- A tobě to vadí. - Dost rychle to omrzí.
- Ty jo… - Promiň, ale je to tak.
Nádhera.
Dípti!
- Jo! - Jo!
Zdarec!
Čau!
Jak se máte?
Shayneův hlas mi lezl na nervy.
- Shayne. - Ahoj.
- Bože můj! - Typický frajírek.
S tím bych to dlouho nevydržela. Hrůza.
- Čau! - Jak se máte?
Dobře!
Shayne jednoznačně vynikal. Má energie na rozdávání.
Ve vztahu s ním bych se asi nenudila.
- Sluší jim to spolu! - Přichází Sallory.
Tak jo.
Nevím, jestli Jarrette Mallory okukoval. Nevšimla jsem si.
- Sluší jim to. - Mal, krásný šaty!
Mně samotné se hrozně líbí, takže bych to stejně nezaregistrovala.
Sama jsem z ní nemohla spustit oči.
To je úlet.
Je zvláštní vidět všechny pohromadě.
- Všichni jsou tak sexy. Je to… - Paráda.
Jo.
Dobrý večer.
Vítejte. Všem vám to moc sluší.
- Užíváte si romantickou dovolenou? - Jo.
- Na vás. - Na vás! Páni.
Ahoj.
- Kdo to je? - Přece Nick.
- Ahoj, Nicku. Vítej. - Ty jdeš sám?
Rozešli jsme se.
- Ne, kecám. - Cože?
- Dívej na Shaynea. - Cože?
Je jí špatně. Bolí ji břicho. Bohužel nepřijde.
Chleba nesnáším, ale nevím, co jiného do sebe vpravit.
Podle mě mu začínáš přicházet na chuť.
Ne, asi ho hned vyhodím.
- Záchod máš na dosah. - Nemůžu se hýbat.
Vítejte na vaší romantické dovolené. Ona si ji užije za pár dnů.
Rozhodně.
Blahopřejeme všem snoubencům.
- Na vás. - Díky.
- Na nás. - Na nás.
Zamilovali jste se a našli budoucí partnery, aniž byste je kdy viděli.
Tady můžete to citové pouto přetavit v něco fyzického.
Dámy, seznamte se s pány. Páni, seznamte se s dámami.
S těmi, které jste v buňkách o ruku nepožádali.
Teď konečně vidíte, jak kdo vypadá,
kolik mu je, odkud pochází.
Stojí před vámi i ti, kterým jste odolali.
Za čtyři týdny vás čeká svatba.
Řeknete tomu, koho jste si naslepo vybrali, své „ano“,
nebo se s ním už nikdy v životě neuvidíte?
Je láska opravdu slepá?
Snad nám dokážete, že ano.
Připíjím na lásku, štěstí a vás všechny.
- Hodně štěstí. - Díky.
Příjemnou zábavu.
- Zatím. - Mějte se!
- Úplně vidím, jak jsi… - Bože můj!
- Těšili jsme se na Kylea. - A on tu vůbec není!
Kde sakra jsou?
- Kdo? Plácali se v tom. - Doufala jsem, že to dají.
- Škoda. Chtěl jsem je vidět. - Já taky!
Přál jsem Shayneovi Shainu.
Už jen kvůli těm jménům.
- Jen proto. - Nevím, co se stalo.
- Co myslíš? - S Kylem a Shainou.
Asi něco zlýho, když kvůli tomu odjeli.
Mazec.
- Panáky! - Panáky!
Tak rád je vidím.
Upřímně je teď považuju za svoje nejlepší kamarády.
- Dámy, dáte si? - Piješ i za Danielle.
Nemá smysl to přecházet. Připíjím na Shainu.
Bože!
Já mám dost! Panebože.
- Tak na zdraví! - Shanalie!
Víte, jak vám říkáme? Sallory.
- To je vtipný. - A co Malvador?
Prej Malvador!
Na Sala jsem se těšila. S Mallory jim to moc přeju.
Přesně takhle jsem si ho představovala. Vyzařuje z něj neskutečný klid.
Sale, kdyby nám to se Shakem nevyšlo, prý si vezme tebe.
- Ukaž sklenici. - Na naše ex!
Mallory. My jsme spolu moc nemluvili.
- Já vím! Ráda tě poznávám. - Rád tě vidím.
Na zdraví! Těší mě. Hezká psí košile.
Nesmyla se mi rtěnka?
Ne. Mám s tím něco udělat?
Slaďouši.
Bože můj. Jsem tak ráda, že tihle dva skončili spolu.
Natalie totiž byla takový náš Shayne.
Přestaň.
A můžu se znova malovat.
Shayne a Natalie se nejspíš vezmou.
Jak to s nimi vidím dlouhodobě? Určitě to bude jízda.
- Jsi překrásná. - Vážně?
- Největší kost tady. S přehledem. - Nech toho.
- Všichni jsme randili se všema. - Je to mazec.
Jen jsme hledali někoho, s kým přeskočí ta jiskra.
- Souhlas. Přesně tak. - Jo.
Tos řekl hezky. Na zdraví. Nejsme tu náhodou.
To se mi líbí. Vážně.
Máš skvělý zuby. Nosilas rovnátka?
- Jo, nosila. - Promiň, pokračuj.
Cos říkala?
- Do hajzlu, Shakeu. - Co je?
Natalie mi připomíná holku, kterou jsem jednou vyhodil z baru.
Dělal jsem tam dýdžeje a ta holka jí byla hrozně podobná.
Pěkně mě prudila, tak jsem přemýšlel, jestli to nebyla ona.
Ale jsem rád, že nebyla. Chci s ní být zadobře.
- Jsem se svými zuby spokojená. - To se ti nedivím.
- Jen je pořádně ukazuj. - Díky.
Jak jste se měli včera?
- Jsem tu jak doma. - Skvěle.
- Jo. - Jo.
Byli jste nervózní?
S Danielle zprvu hrozně, ale do pěti minut to z nás spadlo.
- Kámo, co to máš na krku? - Zaberte to.
- Škrábnul jsem se. - Škrábnutí poznám.
- Nekecej. - Co to je?
- Vypadá to na cucflek. - Ne, ale kousla mě do rtu.
- Tekla mi krev. - Ty vole.
Musel jsem jí říct, ať se trochu klidní.
Kousla mě do krve.
- Proběhlo už něco? - Je to síla.
Mezi námi děvčaty, nechci to hned pouštět ven.
Nechte toho.
- Moc ti to přeju. - Jo, díky.
Možná bych taky měla říct, že vám do toho nic není.
Ale Shayne to beztak všem vyžvaní.
Snažil jsem se vyškrábat zpátky do lodi, ale spadly mi gatě.
Ona tam teda sama válela slušný sudy.
Co jim to vykládáš?
Neser mě.
Největším želízkem v ohni jsou podle mě Shayne a Natalie.
Že tě huba nebolí.
Hodí se k sobě.
Když nepočítám sebe a Iyannu, jsou podle mě favoriti.
Ty budeš takový ten týpek, co posiluje před zrcadlem.
Ani hovno. Já mám zrcadlo na stropě.
- Na starý časy. - Na ně.
- A je nás pět. - Jak to jde s Jarrettem?
- Skvěle. - Vypadáte spolu spokojeně.
- Sluší vám to. - Díky.
Jsme jeden jako druhej. To bylo poznat už v buňkách.
- Naprosto. - Super. Přeju ti to.
Bylo to hodně intimní. Plno intenzivního mazlení.
- Fajn. - Jo.
Ale radši ještě čekáme. Času dost.
- Jasně. - V pohodě.
Jo.
Je to neskutečná nabuzovačka.
Ona?
Ne! To už nedělej.
Ale dopovím ti to.
Je to skvělá nabuzovačka.
- Strašně mě baví. - Jo.
Ale fyzicky mě moc nebere.
Jako bych byl na dovolené s tetou. A netlem se.
- To nejde. - Ale myslím to vážně.
Je s ní sranda, každému hned sedne.
- Všichni ji žerou. - Já nevím. Uvidíme.
Vás nic neštíplo?
Jaký to bylo v posteli?
- Ty bláho… - Bomba?
Ne.
- Je nám dobře. - Tak co je?
Nepřitahuje mě.
Jak to, že jste spolu nespali? Nechápu to.
Já vás bral jako tutovku.
Zkus tomu ještě dát šanci.
- Uvidíme. - Mrzí mě to.
Jo.
- U nás bylo hned vymalováno. - Jo?
- Okamžitě. - Dobře ty.
Bylo to hustý. Kdyby nás někdo točil, vyděláme balík.
- Možná vás točili. - Ne asi!
Boží. Díky moc.
Připadáš mi nesvůj.
Vážně?
Jo. Vidím to na tobě.
Kdybych ještě přišel, lijte mi jen vodu.
- Ne! - Díky.
Nalejte mu tequilu.
Mallory je krásná.
- To je. - Nebudu lhát.
Je krásná, ale…
Musím to pak Danielle říct.
- Jo? - Snad se nenaštve.
Kecám, nenaštve se. Byl jsi v šoku? Překvapila tě?
Po hlasu jsem věděl, že bude pěkná. Šlo to poznat.
Všichni tu jsou krasavci. I když se potíš jako prase, sekne ti to.
Děkuji pěkně.
- Sám nevypadáš zle. - Já vím.
- Vadí ti, že je tu Mallory se Salem? - Ne.
Jen je mi hloupý jít ji pozdravit.
- Tys s ní nemluvil? - Ne.
Ona za mnou taky nepřišla.
Běž za ní. Takhle je to divný.
- Prostě ji… - Dobrý.
Popřej jim se Salem hodně štěstí. Nic víc.
Vážně.
Iyanna a Jarrette…
Moc jim to přeju.
Ale vyhýbá se Mallory. To mi přijde divný.
Požádal holku o ruku, ona ho odmítla, tak šel za jinou…
Naprav to.
- Neboj se. - Dobře.
- Počkám, až se to bude hodit. Neboj. - To rád slyším.
Co kdyby kývla? Požádal bys ji?
Dej mi pokoj!
Shakeu, můžu s ní na moment mluvit?
- Jo. - Jo.
- Jasně. - Na chvilku.
- Promiň. - Ne.
- Jak se máš? - Víš jak…
Čekalas, že budu vypadat takhle?
Jarrette, slyšela jsem tě zpoza tý debilní stěny.
Co ty, Jarríku?
Představoval sis mě takhle? Ne.
Jo. V tom snu jsi měla tmavé kudrnaté vlasy.
Nikdy v životě jsem tak nebulela.
Bylo to hrozně těžký.
Nikdy mě nic tak nerozhodilo.
Nečekala jsem, že jsem tvá favoritka.
- Jak to? - Fakt ne.
Vždyť jsem z tebe byl na větvi. Říkal jsem ti Mal Mal.
Z toho mi to mělo dojít?
Dal ti někdo jiný přezdívku? Kdo?
- Poslouchala jsem tě. - Bylo to s vámi jak na houpačce.
Každá jste mě lákala z jiného důvodu.
Jsi hrozný pohodář.
To pouto mezi námi bylo naprosto upřímné.
Od prvního dne jsem z tebe byl…
- No právě. - Mazec!
Štvalo mě, že jsme spolu dál nemluvili.
Nechtěl jsi!
- A co jsem měl dělat? - Prostě jsem u tebe skončila.
Bolelo to.
- Máš svou hrdost. - Bolelo to jak čert.
Mám problém lidem důvěřovat, takže spoléhat na něčí slova…
- Lhát je totiž snadné. Chce to činy… - Přesně tak.
- Je mi trapně. - Proč?
Proto. Už jsem taková.
To mi nikdy nepřišlo.
Je to šílený.
Sal je skvělej.
To jo. Oba jste úžasní.
Těšíš se na svatbu?
- Počkej. Stop. - Hele…
- Ne. - Je to…
Vždycky jsi ke mně byla upřímná. Vezmeš si ho?
Sal je skvělej. Zamilovala by ses do něj normálně?
Ne.
- Je tak… - Mám ho rád.
Je nesmírně ohleduplný.
Jenže já jsem svým způsobem trochu chlap.
- Proto jsme si tak sedli. - No jo.
Asi jsem to nějak nepostřehla. Ale je to pro mě důležitý.
Chci se občas zajít mrknout na zápas nebo…
Mám to v sobě. Jsem taková.
- Mám to ráda. - Snadný.
- Je to snadný. - Jo.
Ale plno chlapů, kteří jsou taky blázni do sportu,
si mě pak nějak zaškatulkují
a nevěnují mi pozornost.
Nevědí, jak se ke mně chovat.
Neřeknou mi:
„Jsi překrásná. Čím tě můžu potěšit? Jsem z tebe vedle.“
- Já to věděl! - Já vím.
Aspoň jednou za čas…
- Škoda. - Už mě nebaví…
Velká škoda.
Jsi úžasnej.
Pálili jste po mně oba. Řešili jste to spolu nějak?
Sal mi to říkal v den výročí mého zranění…
Ale nezmínil tvé jméno.
Nemůžu se zlobit, že tě to k němu táhlo.
- Je to těžký. - Snažil jsem se.
U mě jste byly obě skoro nastejno.
- Z fleku. - Jo.
No nic, Jarríku…
Mal Mal.
Sal a Mallory se k sobě dneska moc neměli.
Nejsem si jistý, jestli jim to klape.
- Říkal jsem ti, že mám dvě želízka. - Já taky.
A jak se cítíš ty?
- Já se… - Jak se do hajzlu cítíš ty?
Jak ti je? Působíš trochu sklesle.
Když jsem Mallory poprvé spatřil, měl jsem z ní jistý dojem.
Nevím, co tam proběhlo, ale vím, že o mě nestojí.
Chci domů.
Toť vše.
Je to pěknej prstýnek, ale chtělas jinej.
- Jo. - Zlatej.
- Chtělas zlatej. - Ty srandisto.
Nelíbí se ti. Já to vím. Máš ráda zlatý prstýnky.
To je fakt.
- Jak to vím? Zeptal jsem se. - Jo.
Překlad titulků: Vojtěch Tuček