Zdravím vás. Jsem Vanessa Lacheyová.
A já jsem Nick Lachey.
- Vítejte u setkání Láska je slepá. - Ano!
Paráda. Měli byste cítit tu energii v sále.
Naši soutěžící se do sebe slepě zamilovali.
Sedli si citově i fyzicky.
Usmířili se, rozešli se, usmířili,
a někteří to dotáhli až do svatby.
Ano. Dnes chceme s účastníky mluvit
o výsledcích tohoto pokusu se slepou láskou.
A jejich reakce na to, že to vidí vše na obrazovce.
Nemůžu uvěřit, že ještě před pár měsíci
jsem byla sama.
A ta cesta mě přivedla sem.
- Vezmeš si mě? - Vezmeš si mě?
Vezmeš si mě?
- Ano. - Ano.
Vezmu si tě.
Každou vteřinu jsem se soustředil na hledání své manželky.
Páni.
Můj oblíbenec byl Barnett. Moc jsem se s ním nasmála.
- Ahoj. - Páni.
Vím, že ve skutečném životě nás čekají překážky,
ale nic bych na něm neměnila.
Moc rádi vás tu zase vidíme.
- Ano. - Ano.
Je to jako rodinné setkání. Je fajn se zase vidět.
Jako pravé rodinné setkání, kam se vám nechce?
Jako první věc bychom to měli
odstartovat tím, že nám sdělíte, co je nového.
Přihlaste se, kdo jste právě single.
Ano.
Přihlaste se, kdo si vzal svého milého z tohoto pokusu.
- No ne! - Fajn.
- Fajn.
Přihlaste se, kdo teď má nějaký vztah.
- Jo, Kenny. - To by asi...
Přihlaste se, kdo teď má vztah
se svým milým z toho experimentu.
Jo!
Fajn!
Jak jste zaseli, tak budete sklízet. Už se těším.
Nemůžu se dočkat.
Už teď je to dobré, a to je začátek.
Nicku, nevím, jak ty, ale já chci znát podrobnosti.
- Víc podrobností. - Spoustu.
Byl tu Kenny a Kelly.
- Zdravím. - Ahoj.
- Jak se vede? - Co se děje...
Jsem stále single.
Ale od toho pořadu jsem měla pár posunů v kariéře.
Také jsem chodila s jedním dobrým přítelem.
- Byl i na naší svatbě. - Proboha!
- Na naší svatbě. - Aha.
- No ne. - Ale...
Prošla jsem od té doby vývojem.
To, co jsem se tu naučila, jsem přenesla do toho vztahu.
- Co ty, Keny? - Upřímně,
nebudu to přikrášlovat, ale je to vážně super.
Tenhle experiment, i když jsem ho třeba nepochopil,
mi umožnil najít osobu, s níž jsem teď.
Umožnil mi otevřít se a být zranitelný.
A mám tu nejlepší přítelkyni pro sebe.
Jistě to zaznamenáváte na kameru.
Teď vím, že to není dobré.
Amber a Barnette, vy jste se vzali během našeho experimentu
a jste stále spolu. Povězte, jak to vypadá?
Ještě jsem ho nezabila.
Máme se skvěle.
Učili jsme se o tom druhém na cestách a tak.
- Bylo to super. - Fakt jsme se poučili.
Přestěhovali jsme se blíž k městu.
U nás strašilo. Hrůza.
To si myslí ona, podle mě to byl prach.
Od toho pořadu nás pronásledují zlí duchové.
- Proboha. - Když už jsme...
Co ty, Jessico, co jsi dělala?
Tohle všechno už jsme všichni zažili.
Při zpětném pohledu tam bylo pár mizerných chvil,
o kterých jsem uvažovala.
Bylo to drsné, když jsem zjistila, že se věci nevyvíjejí tak,
jak jsem doufala.
Takže minulý rok jsem se vrátila domů do Chicaga na půl roku,
abych byla s rodinou a zotavila se tam.
Také jsem přemýšlela, jak změnit kurz.
A teď jsem v Los Angeles.
Nedávno jsem začala s někým chodit.
- Vede se mi skvěle. - Paráda.
Carltone, jak sis vedl ty?
Jen jsem na sobě pracoval.
Jsem dál single. Uvažuju o sobě.
Ty události tady pro mě moc znamenaly.
Bylo důležité, abych si uchoval svůj osobní a duševní prostor.
Protože takové záležitosti vás můžou vést nežádoucím směrem.
V duchu si říkáte:
„Fakt jsem vyzradil všechno o svém životě?“
Jako bych už neměl tajemství.
- Rozumíte? - Ano.
Na jednu stranu mě účast v tom pořadu těší,
ale na druhou jsem dost zklamaný,
že mi láska nevyšla tak, jak jsem chtěl.
To, co jsi udělal
v takovémto televizním pořadu
vyžaduje velkou dávku odvahy.
- Děkuju. - Všichni jsme byli
- na tebe hrdí. - Moc děkuju.
- Ještě to vydýchávám. - Jo.
Někdy je to divné, ale nakonec jsem na to pyšný.
Damiane a Gi, jste stále spolu? Povídejte.
Hrozně moc. Denně se vedle sebe budíme
a chodíme spolu posilovat.
O to nechci přijít.
- Nádhera. - A nepřišla jsem.
Diamond, jak se od té doby vedlo tobě?
Výborně. Čekám, že mi zavolá Beyoncé.
Všem se moc líbilo,
že jsem ji citovala. Ale zpátky ke mně.
Jde to skvěle. Dělám si doktorát.
- Takže zase studuju. - Gratuluju.
Děkuju vám.
Vím, že každý z nás může říct,
že bylo velmi těžké otevřít se před světem
a nechat se posuzovat od druhých.
Musíme to všechno vstřebat a nějak se s tím vyrovnat.
Zvlášť v dnešní době „klávesnicových válečníků“.
- Na to ještě dojde. - Ano.
Lauren a Camerone, vy jste tu jako Amber a Barnett
našli lásku, vzali se a jste stále spolu.
- Stále spolu. - Jak to vypadá?
Máme se opravdu výborně.
Každý den je jako náš vlastní experiment.
Dál se o sobě navzájem něco učíme,
i když jsme svoji přes rok.
Věřte mi, to nikdy nekončí.
Nikdy jsem nebyla tak šťastná jako teď s Cameronem.
Jsem s ním šťastná.
Těším se, až to rozebereme. Teď k Markovi.
- Jak se máš? - Dobře.
Jako muž jsem začal chápat zranitelnost, komunikaci
a prostě jsem toho o sobě víc pochopil.
Můžu snad mluvit
za všechny, to vstupné za to stálo.
Ano, vede se mi dobře.
- A jsi single. - Ano.
Jedna z nejčastějších otázek asi zní:
Jaké to bylo randit v separaci?
Často jsem si říkala,
že by to mohlo vyjít,
ale přišlo mi to nepravděpodobné.
Říkala jsem si: „Je to šance najít lásku. Proč ne?
- Uvidíme, co bude.“ - Jo.
Já byl skeptický jako asi všichni ostatní.
Napadlo vás někdy v té separaci, že to není ten pravý?
V jednu chvíli...
Já a Barnett.
Řekl: „Diamond, ty jsi striptérka.“
Ne.
Kdybys mi dala druhou šanci...
Pořád se snaží vlichotit.
Barnette, na tebe toho bylo dost.
Moc mě mrzí, že jsem při Amber usnul.
Musíme uznat, že to celé bylo vyčerpávající.
A to druhé rande...
- Na tom druhém se ke mně měla. - Ale jdi.
Nikdo neslyšel Carltona říkat:
„Ty jsi tak zajímavá. To jsem měl vědět při prvním rande.“
Ne, nejsem nudná.
Barnette a Diamond, vy jste se nesblížili,
- ale jak... - Jsi super.
...říkal, v té separaci jste byli dost aktivní co do randění.
- Bylo toho dost. - Randil jsem s asi 15 ženami.
- Jo. - Co takhle ukázku?
Podíváme se.
S LC jsme byli strašně podobní,
až jsem se ptal sám sebe, jak to?
Amber mě nadchla, ale taky mě děsí.
- Ahoj, B. - Ahoj, holka.
Jessica je asi pro mě jednička.
Pokaždé když s ní mluvím, mám husí kůži.
Na těch holkách se mi líbí vše, ale různým způsobem.
Ptal jsem se sám sebe, co dál.
U toho se zastavíme.
Viděli jsme v tom šotu, jak jisté si byly
Amber, Jessica a LC svým vztahem s tebou v separaci.
Při zpětném pohledu: Udělali byste něco jinak?
Ani ne. Dva roky před tím pořadem
jsem byl citově vyprázdněný.
Neměl jsem vztah. Nevyznal jsem se sám v sobě.
- Omluvte to prskání. - Má někdo kapesník?
Tak uhlazené.
- Nebo bryndák. - Bryndák?
No nic...
Je šílené jít někam, kde se začnete svěřovat
a cítíte, že lidi neodmítají vaše emoce,
které jste před nikým neprojevili.
- Byl to... nářez. - Jo.
Většina lidí by to asi dosvědčila.
Že to s holkama moc neumím.
Je legrační to vidět, ale je to prostě...
Když se ohlédnete, jak jste se snažili zjistit,
která by byla nejlepší jako manželka,
chtěli byste vědět, jak se vůbec ke vdávání staví.
Asi jsem nezvolil nejlepší slova.
Jako bych tě chtěl zítra požádat o ruku.
Ale asi získáte představu o tom, jak někdo zareaguje
na to, že by si vás někdo chtěl vzít.
Lituješ něčeho z toho, co se stalo?
Vždycky lituju všeho, co řeknu.
Ale ne, ničeho nelituju, fakt.
Asi existují lepší slova, jak ty pocity popsat.
Ale vážně toho nelituju. Dostal jsem se tam, kde jsem dnes.
Každý jde na něco takového jinak.
A tak to proběhlo u tebe.
Vidím, jak mu praská v kloubech. Cítím s tebou.
Je to trochu nepříjemné.
Vy ten proces vidíte. A ty, Amber, jsi to věděla.
Coby žena jsi to věděla.
Převládal tam silný pocit ženské síly
a dost jsme se toho o sobě navzájem dověděly.
Otevřeně jsme říkaly, kdo se nám líbí, a podporovaly se.
Pak jsme zjistily s LC, že se nám oběma líbí
Barnett, a dohodly jsme se,
že nebudeme mluvit o našich setkáních s ním.
A ona to plně respektovala.
Jessica za mnou najednou přišla s tím,
že ji požádal o ruku...
Možná má problémy.
Ale mně řekl, že neví, co chce.
Že má v hlavě zmatek. To mi řekl.
Po včerejším večeru mi řekl, že si mě chce vzít.
Neměla jsem radost. Mluvila jsem s Mattem o Jessice.
Ptala jsem se, co se děje,
co si myslí, co dělá, co chce?
Řekl mi, že se snaží srovnat si věci v hlavě
a že to neměl říkat.
Říkala jsem si, že to tak asi nemyslel.
Věřila jsem mu. To bylo všechno...
Pro mě už potom nic nebylo.
Když jsem viděla, jak se na něj v Mexiku vrhá...
Ty mrcho, jsi tak falešná.
Tváříš se, jako by bylo všechno v cajku. Jsi falešná.
Jsi hrozně neupřímná.
Doufám, že si to vezmeš k srdci.
Svět totiž nepotřebuje ženské, které by druhým jednaly za zády.
Byla jsi zasnoubená s jiným a vodilas ho za nos.
Byl zasnoubený. Vybral si.
Takže ne, to mě nepotěšilo.
Bylo by mnohem lepší,
kdyby jiná řekla, že k němu ještě něco cítí.
Myslíš, žes to měla vyjádřit dřív?
Nebo jsi ráda, že sis to nechala pro sebe?
Pro mě to samozřejmě...
Pokud jde o Barnetta,
chtěla jsem zjistit, jaký mám vztah se všemi.
Je třeba pochopit, že to byly dny, ne týdny,
abychom našli někoho, s kým prožít život.
A tak jsem chtěla všechno prozkoumat.
Barnett mě ovšem odmítnul. To byla rána.
Sledovat to je brutální.
Snažila jsem se být otevřená
a přijít na to, co chci. To asi nevyšlo.
Ale rozhodně se chci omluvit Amber a Barnettovi.
Vážím si jich obou. Respektuju jejich vztah.
Nebylo ode mě hezké, že jsem to zpochybnila,
a omlouvám se. Oba vás plně respektuju.
A přeju vám jen to nejlepší.
Jsem ráda, že jsem se mohla účastnit
tohoto experimentu, kde se to daří.
Že se tu našly šťastné manželské páry.
Vůbec vůči vám necítím zášť.
Moc si vážím toho, že se tohoto setkání účastníš.
- Díky. - A že jsi dost zralá na to,
aby ses za to omluvila.
Chci to tu vyjasnit. Ona se omlouvá.
Přijímáš tu omluvu,
nebo se ti zdá, že se to mělo stát dřív,
- abychom se posunuli dál? - Moje...
Bylo mi jasné, o co při tom experimentu jde.
A tušila jsem, že je do něj pořád zabouchnutá.
A to, že za ním šla za mými zády ve stejné místnosti
a ptala se ho, jestli to je vážně to, co chce,
to mi vadilo. Jestli ještě něco cítíš k mému muži
a jsi zasnoubená s mým kamarádem,
měla bys být aspoň upřímná v tom, o co ti jde.
Plně věřím v upřímnost. Neberu si servítky,
jak jste viděli. Takže jsem potřebovala,
aby mi řekla,
že k němu pořád něco cítí a že je zmatená.
Abych tam neseděla jako trouba a nemyslela si,
že jsme kámošky.
Nevím, jestli jsi byla jako trouba.
Tys ho získala, ona zas něco pochopila.
Přijímáš tu omluvu, nebo si to musíš promyslet?
Přijímám úmysl za tou omluvou.
- Úplně ještě ne. - Aha.
- To nevadí. - Ten proces pokračuje.
Všichni, kdo tu dnes sedíte,
jste se rozhodli strávit zbytek života s někým, koho jste neviděli.
Povězte nám tom, co se vám honilo hlavou,
když jste se uviděli vůbec poprvé.
Ano.
- Jo, Diamond! - Krása.
Kdo vás překvapil nejvíc, když jste ho uviděli?
Mluvili a randili jste se všemi.
I když to byla rychlá rande.
Koho jste uviděli a...
Asi Lauren. My dva jsme randili asi dvakrát.
Jsi fakt okouzlující, oslnivá. Vyzařuje to z tebe.
S tím souhlasím. Je to zvláštní. Mám tě rád, Cam, ale...
Já jsem s Lauren randil denně,
až jsme se zasnoubili.
- Randili jsme denně. - Ano.
Skvěle jsme si popovídali.
Pořád jsme se smáli.
Mluvili jsme hlasem ze Star Wars.
Vážně.
Máme tu rande v duchu Star Wars. Jak jsi mluvila?
„Ahoj, Damiane.“
A já: „Ahoj, Lauren.“
Mluvil jsem jako Yoda, ale mě do Star Wars neobsadí.
Mě překvapilo vidět Marka.
Opravdu. Je moc hezký.
- Je to pohledný kluk. - Rico Suave.
Svoje city netají.
Jevil se mi jako krásná osobnost.
Vždyť jste oba single, ne?
Ještě vás můžeme dát do separace. Co říkáte?
Ale my už jsme se viděli.
Často jsme mluvili o citovém propojení,
které jste asi v našem pořadu našli.
Ale vy jste od toho citového
pokročili k fyzickému propojení
a s tím se pojí nové výzvy,
objevují se nové překážky
a začíná se projevovat realita.
Podívejme se na to.
- Diamond... - Ano.
Staneš se mojí ženou?
Panebože.
Vezmeš si mě?
Bože můj.
- Ano. - Opravdu?
Ano.
Zlato!
- Celou dobu... napětí. - Že ano?
Diamond, Carltone, jaké to je, vidět to?
Dojímá mě to. Moc.
Slyšet někoho, jak říká...
„Chceš být mou královnou, mou ženou?“
To jsem nikdy předtím neslyšela.
A slyšet ta slova...
Hodně z nás to už dlouho chce.
Viděli jste, že jsem brečela jako malá,
protože jsem ta slova slyšela poprvé. Nevěděla jsem, co říct,
kromě toho, že jsem to chtěla.
- Carltone, řekls, že je to hodně... - Ano, je.
Vztahuje se to k době,
kdy nikdo dobře nechápal,
na co jsem v tu chvíli myslel.
Ten den je rozhodně zdaleka
můj nejšťastnější den vůbec.
Až tak, že se to snažím překonat,
abychom přešli k další kapitole mého života.
Jak víme, když Carlton
a Diamond přijeli do Mexika,
jejich vztah se téměř ihned změnil
a došlo ke kolizi
to ráno, když ses ty, Carltone, svěřil Diamond
se svými dřívějšími vztahy.
Mně tahle situace nevadí. Jsem v pohodě.
Co? Na tohle nemám čas,
- protože se chováš hrozně. - Jen do toho.
- To není pro tebe. - Jen spusť, užij si to.
Ty si to užij.
Mně nevadí, že se mnou nespíš.
Prsten jsem ti vrátila.
Na prsten kašlu!
- Do hajzlu s ním! - To jsem neudělala.
Proto neztrácím čas s mrchama jako ty.
Tak teď jsem mrcha.
To mi říkáš do očí?
- S ženskýma jako ty se nebavím. - Jdi se vycpat! Hajzle!
- Ty se jdi vycpat. - Trhni si!
- Čau. - Hodně štěstí.
Sleduj můj zadek, hochu.
Ty sleduj svoji paruku. Sjíždí ti.
Co si to o mně myslíš?
Sjíždí ti paruka...
Nemáš průměrnou ženskou!
Nashle!
Tak jo.
Nejdřív chci poděkovat Carltonovi a Diamond,
že přišli na dnešní setkání.
Vím, že to bylo těžké.
Jak jsem už zmiňovala, máme spoustu „klávesnicových válečníků“
a spousta fanoušků vyjádřila svůj názor.
Začnu s tebou, Carltone. Jaké to je, být tady?
Je to velmi trapné.
Je to pro mě něco nového.
Dostal jsem výhrůžky smrtí.
Jdou z toho na vás chmury.
Největší omyl je myslet si, že bisexuálové jsou jako králíci.
Že si poskakují, spí s každým,
mluví současně s oběma stranami
a sexuálně se neovládají.
To je vážně nefér.
Tenhle předpoklad plyne z neznalosti.
Nejvíc jsem si dělal starosti o Diamond.
Ta její prudká reakce... Chci upřesnit, že žena,
do které jsem se zamiloval, ne...
Nikdy jsem nemyslel, že je biofobní nebo homofobní
nebo že mě nemiluje.
Jen jsem se bál, že budeme mít problémy,
které budeme muset řešit.
Ta odezva online
vůbec neodráží to, kým jsem.
Zasloužím si nějakou odezvu?
Ano. Udělal jsem strašnou chybu
a nepřímo jsem ji slovně napadl.
K tomu nemělo nikdy dojít.
To se nedá omluvit.
Před začátkem toho pořadu jsem si říkala,
že chci, abych se s ním aspoň necítila nepříjemně.
Nechtěla jsem vůči nám vyvolat nevraživost nebo napětí.
Aspoň to jsem mohla udělat. Vyslechnout, co má na srdci,
a on se potom omluvil.
Kdo ten kontakt inicioval?
Bylo to přání ke svátkům, nebo tvé narozeniny?
Pak jsme mohli přejít k dalšímu a vůbec sem přijít.
Jak už řekl, lidé mu psali
a napadali ho.
I mě napadali a také mi vyhrožovali smrtí.
Hodně mi nadávali.
To se mě dotklo.
Říkala jsem si, proč... Lidi to vidí
z úplně jiného úhlu pohledu.
Mým cílem v té scéně
bylo promluvit si s ním a pochopit. Nevěděla jsem o tom.
Nechtěla jsem, aby se to vymklo kontrole
a abych se začala chovat jinak.
Taková já nejsem.
Ale když mě někdo naštve,
umím si dupnout.
Chrlili jste ze sebe slova a já vím,
že když to sledujete, přivádí vás to do rozpaků.
Říkáte si, že takoví nejste.
Kdybyste měli možnost tu scénu napsat,
a začnu s tebou, Diamond, co bys chtěla říct?
Asi bych se k tomu
postavila jinak
a snažila se situaci uklidnit.
A možná bych mohla říct,
že si ho jako člověka vážím.
- Dobrý? - Jo, to nic.
Řekl bys jí to dřív?
Myslíš, že by se tím něco změnilo?
Udělal bych cokoliv,
abych seděl na tom gauči šťastný jako tihle lidé,
dokonce i jako oni.
Udělal bych cokoliv,
kdybych věděl, že pak bych tu mohl sedět šťastně ženatý.
Chápete?
- S ní? - Ano.
V tu chvíli jsem se stáhnul do své ulity.
Z té ulity bylo těžké se dostat,
zvlášť před celým světem.
Když jsem pochopil, že je něco špatně,
ovládl mě strach a já měl pocit,
že se musím zase stáhnout...
Carlton jako jediný člověk bude hájit Carltona
a chápat jeho nastavení.
A to se projevilo v mém každodenním životě.
Někdy lidé řeknou, že jsem svérázný,
že jsem odměřený. Já takový nechci být.
Mám jen strach z odmítnutí
a z odsudku za něco, co...
Proč nás mají soudit za to, koho milujeme?
To mi přijde chabé.
I teď vidím lidi, jak říkají:
„Fajn, vyjasnili jste to, takže je všechno dobré?“
Jak se cítíš, když teď sedíš naproti němu?
Žádná žena...
Vím, že ty bys nesnesla, aby byl k tobě takhle neuctivý.
Vidím, že vy dva se milujete.
Vždy jsem myslela, že muž má ženu chránit.
Nemohli jsme ani otevřeně komunikovat.
Třeba jen říct,
že se přes to přeneseme a pokročíme dál.
Ale přes tu neuctivost se asi nepřenesu
a neskousnu ji.
Nejspíš se dá říct, že vy dva už se asi dohromady nedáte,
protože se cítíš ublížená
- a to je pro tebe stopka. - Ano.
Myslím, že od vás obou slyším lítost,
že k té scéně vůbec došlo.
Zklamalo mě, že existuje hranice...
protože já jsem dnes přišel jen proto,
i když se mi nechtělo,
abych objasnil, že jsem tu kvůli tobě.
Je jedno, co jsme řekli nebo čím jsme si prošli,
koneckonců jsi jako moje bývalá snoubenka v reálném životě.
Odpuštění může znamenat
vytvořit něco krásného i v té temnotě.
A chci, aby dnes začalo něco...
Něco krásného.
Nebudu tě žádat o ruku, dřív než...
Panebože.
Dívá se na mě pohledem „opravdu to chceš udělat“?
Kleknu na jedno koleno a omluvím se znovu...
z očí do očí.
Doufám, že si ten prsten zase vezmeš
jako důkaz našeho přátelství a začátek něčeho krásného...
bez jakéhokoliv plánu, bez akčního plánu.
Vzpomínáš si na něj?
- Potopil ses pro něj? - Jak jinak.
Jak jinak.
Ano. Přijímám tvou omluvu a odpouštím ti.
Fajn. Teď ti ho musím navléct.
Dobře.
Nebude mi. Ne, dobrý, prošlo to.
- Díky. - Já taky.
- Krabička. - Jasně.
Páni.
Mně nikdy slova nedojdou.
To je pravda. Nikdy.
- Krása. - Nevím, co říct.
- Děkuju. - Dnešek je plný emocí.
Vztah, o kterém se mluví od chvíle,
kdy ho ona požádala o ruku, do chvíle, kdy on řekl „ne“,
je Giannina a Damian.
Ptám se tě, Damiane Powersi,
vezmeš si mě za ženu?
Ano, vezmu.
Já si tě taky vezmu.
Potřebovala jsem někoho silného,
abych mohla být sama sebou.
Nikdy jsem k nikomu necítil tak silné pouto,
jako jsem cítil k ní.
Mezi vámi to jiskřilo hned od začátku. Viděli jsme spoustu vášní.
Damiane, chodil jsi někdy s někým, jako je Gi?
I kdybych je poskládal dohromady, na ni by neměly.
Takže Gi... Tvoje žádost o ruku obletěla svět.
Věděla jsi, že si klekneš a požádáš Damiana o ruku?
Nebo to bylo náhlé vnuknutí? Prostě šup, „Udělám to“.
Netušila jsem, že to udělám.
- Fakt? - Ne.
Já jsem...
Ano, ráda bych si byla řekla:
„Jo, nabídnu mu, aby si mě vzal...“
Ale...
Všechno, co mi Damian říkal, když jsme byli spolu,
se týkalo toho, že hledá někoho sobě rovného,
a to jsem chtěla taky,
proto jsem řekla, že jsme spřízněné duše.
Bylo to poprvé, co jsem cítila:
„Jestli řekne ano, budu ráda.“ Jsme v tom až po uši
a přestává být sranda, co bude dál.
Stačilo, aby se podíval, a už mě měl.
Ale před svatbou jste prošli vším možným.
Myslíš, že jste nebyli zralí se vzít?
Asi ne.
Zpětně jeho rozhodnutí respektuju.
Cítím, že to, kde jsme teď, je pro nás správné.
Můžeme spolu chodit
a každý máme svůj byt.
Můžeme se poznat a máme na to klid
a to je osvěžující pocit.
Moc mě to bolelo,
ale to víte, člověk si říká:
„Co nadělám?“ a „Jak se z toho poučit?“
Ano.
Musím potvrdit, že to bylo těžké,
pro nás všechny bylo těžké sledovat vaše bouřlivé reakce.
Házíš na mě vinu, ale já ti jen řekla, co cítím,
a chtěla jsem to s tebou vyřešit.
- Gi. - Aby to všechno dobře dopadlo.
Neutíkej...
- Moc jsem to chtěla! - Mluvím s tebou.
Vím, že se stal trapas a že mi to nikdy neodpustíš.
Je mi to líto.
Zvoral jsi to.
Upřímně...
Byla to pěkná srabárna.
Tohle si vezmi zpátky.
Když se podíváš zpátky,
udělal bys ve svatební den něco jinak?
Ne.
Proč ne?
Rozhodně to byla od začátku velká láska.
Zvládli jsme spoustu zkoušek, jako všichni tady,
ale ode dne, kdy jsem jí v buňce řekl, že ji miluju, jsem to chtěl.
A vyvinul se z toho náš příběh lásky, jenže...
ona byla střídavě pro a proti.
Ať už šlo o trému a tak. Nebo i o rozhovory o sexu.
Na začátku v den svatby jsme si promluvili
a já jí řekl: „Ať to skončí jakkoliv, odejdeme spolu.“
A ona: „Tak jo.“
A pak řekla, že si mě bere. To jsem...
To jsem nečekal.
Čekal jsem, že ona bude ta, kdo řekne „ne“,
a že já řeknu: „Nevadí, ale odejdeme spolu.“
Rád bych ji ušetřil té bolesti, kterou zažila,
a toho trapasu,
před rodinou a přáteli. Je mi to líto,
že jsem ji tomu vystavil.
Opravdu. Moc se ti omlouvám.
Ale bylo to asi nejtěžší rozhodnutí mého života. Vážně.
A díky tomu, kde jsme teď, bych to klidně udělal zas.
Dobře. Strašně se mi líbí, jak dokazujete, že láska je slepá.
To už je mimo tuhle show.
Jak se váš vztah vyvíjel, když jsme vás přestali natáčet?
Takže nejdřív...
Byla tu spousta věcí, které jsme si potřebovali vyříkat.
Já se tak bála, abych tuhle bytost nezapudila,
že jsem to úplně instinktivně dělala.
Totiž, problém se mnou je,
že dělám věci vědomě proti své vůli.
A já si myslela, potom, co jsme byli v buňkách
a tak dobře jsme komunikovali, že to instinktivně pozná.
Ale on nepoznal, co si opravdu myslím.
A tak jsem tu frustraci pouštěla ven,
a to hodně nekonstruktivním a necitlivým způsobem.
Když to vidím zpětně,
nechápu, jak jsi to dokázal,
být tak klidný a mít se mnou trpělivost.
A tak bych se ti tady ráda omluvila...
Taky jsem ti nechtěla ublížit. Nikdy.
Chvílemi jsme se oba vyjadřovali dost drsně.
Ale od začátku téhle show...
to s tebou byla neskutečná jízda.
To, že jsem tě poznala,
jak se nám vzájemně propojí životy,
navíc moji přátelé i rodina tě zbožňují.
Zkrátka jsem prožívala strach,
který nebyl na první pohled vidět.
Jsem tak šťastná.
Je úžasné, jak vy dva jste schopni vidět na sobě všechny chyby.
A to nemyslím nijak zle. Prostě vidíte, na čem musíte zapracovat.
Jsem na vás pyšná. Vaše láska je nádherná.
A teď Kelly a Kenny,
pár, který od začátku vypadal pevně.
Ale v průběhu experimentu byli fanoušci překvapeni,
že není všechno tak dokonalé, jak to nejdřív vypadalo.
Sice jsme si vzájemně vyznali lásku,
ale ještě jsme se spolu nevyspali.
Vím, co to se mnou dělá. Ale co to dělá s tebou?
My dva jsme dokonalí po všech stránkách.
- Jasně. - Ale já...
nechci smíchat všechno dohromady.
Proto říkám, že ho nemiluju.
Kdybych se do něj zamilovala, byla bych poblázněná,
nic jiného by neexistovalo.
Byla v tom spousta emocí, protože jsem měl pocity viny,
pocity trapnosti,
kvůli tomu, že do toho zatahuju kamarády i rodinu.
Nevěděl jsem, kam až to celé dojde
a jak se to předvede lidem.
Ale o to vlastně nejde.
Jsem rád, že jsem se o to v tu chvíli dokázal podělit.
Přemýšlím o tom, co všechno mi tahle show dala,
co jsem využil pro svůj současný vztah,
vůči čemu jsem byl citlivý a něco jsem si z toho vzal.
Momentálně si odnáším to, že se za nic nestydím,
a proto jsem teď tady.
Abych třeba pomohl ostatním
a podpořil je v době, kdy mají pochybnosti nebo strach.
Zvládnout se dá všechno.
Kenny na prezidenta!
Fakt?
Kelly, bylo to těžké.
Kdy přesně jsi věděla, že řekneš „ne“?
- Jasně. - Vidím, že jsi dojatá.
Ano.
Od prvního dne,
kdy se na show znovu dívám,
se mi všechny pocity vrací.
Počínaje mojí cestou pláču. Všichni mě rozplakali.
Myslím, že jsme se s Kennym oba dohodli na společném „ne“
dávno před svatbou.
A co se mě týče,
nebyla jsem holka, která si plánovala svatbu do puntíku,
jako vysněný den. „Takhle se musím vdát“.
Ale svatbu jsem si představovala.
Chtěla jsem rozlučku se svobodou a tak.
Konvenční svatbu.
Nechápu, jak jste to dokázali.
Moje hlava a srdce se nedokázaly spojit.
Nedokázaly se propojit. Nefungovalo to.
Ale to, co jsem si z toho odnesla,
co se ve mně určitě odrazilo, je fakt,
že Kenny byl úžasnej.
Jsi úžasnej chlap.
A já tě vážně milovala.
Nebyla jsem do tebe zamilovaná, jak jsme řekli,
ale milovala jsem tě a chtěla jsem s tebou dál chodit
a vzájemně se víc poznat.
To se nestalo, musí se to přijmout,
jsem šťastná, že máš vztah, a moc ti to přeju,
ale já jsem potřebovala čas.
Kenny je prostě úžasnej chlap
a já jsem spoustu úžasných chlapů odvrhla jako kamarády,
přitom jsem si je možná měla vzít.
Ale říkám si: „Kelly, přestaň už konečně mudrovat.
Pošli do světa vzkaz,
že musíš začít akceptovat svůj život.“
Ano. Příběh, ve kterém zaznělo dvakrát „ano“,
- to je Amber a Barnett. - Cože?
Ano. Oba jste řekli „ano“ a vzali jste se.
- Jasně. - Šli jste do toho,
vzali jste se
a už je to rok. Jak jste se měli?
Byla to docela jízda.
- Ano. - Hodně legrace.
- Jo. - A zábavy.
- Pořád se bavíme... - Ale ne.
To není pravda. Došlo i na normální...
...hádky a věci, které každý zná.
Ale jsem rád, že jsme se našli
a strávili jsme spolu už rok.
Je to šílené.
Bylo to velké dobrodružství.
Jsem hrdá na to, kam jsme došli
od momentu v buňkách,
a jak to šlo rychle.
V jednu chvíli jsme se skoro rozešli,
protože jsme měli velká očekávání
co se týče manželství,
věděli jsme, že jsme manželé, že se milujeme,
ale teprve jsme se poznávali.
Pracovala jsem jako servírka
a v jednu chvíli byl ze mě Matt nesvůj,
protože jsem nepracovala.
Vzniklo napětí, že jsem na něm finančně závislá,
což pro mě bylo novum.
Předtím jsem nikdy nebyla na nikom závislá.
Musela jsem si poradit sama
nebo mi pomohli kamarádi,
ale být na něm závislá bylo pro mě úplně nové.
A myslím, že on...
Víte, jak byl zvyklý flirtovat,
jak byl zvyklý na svůj svobodný život,
a já zase na svůj,
takže nám chvíli trvalo,
než jsme si zvykli na společné mejdany.
- A respektovali se. - Ano.
V normálním vztahu spolu chodíte
a máte čas se přizpůsobit, ale my se vzali.
Čekali jsme, že se to hned změní.
Ale nedali jsme si dost času,
- abychom si zvykli. - Zajímavé.
V jednu chvíli jsem sháněla rozvodového advokáta,
protože to nefungovalo.
- Uvažovala jsi o rozvodu? - Já... ano.
Promiň, Mattova maminko.
Mám tě ráda. Byl to vtip.
- Jsem tvrdohlavej blbec. - Jsem taky tvrdohlavá.
Hodně jsme se trkali a trvalo nám, než se to usadilo.
Dokud jsme žili v bublině pořadu,
moc jsme se nehádali,
protože všechno bylo dokonalé.
- A snadné. - Jenomže pak,
když jsme zjistili, jací jsme oba tvrdohlaví paličáci,
tak mohlo dojít na dost intenzivní střety.
A když jsme pochopili, jak na to, úplně se nám změnil život.
Jo.
Přestali jsme se prosazovat.
A jakmile se tohle stalo,
od té doby nám to krásně klape.
Je super, že jste oba přišli na to, co vám chybí,
abyste měli dlouhodobý vztah
- a že na tom pořád pracujete. - Vypadáte moc šťastně.
To je hezké. Hezky se na to dívá.
Mark a Jessica nás udržovali v napětí
během celého experimentu.
Byli jsme zvědaví, jak to dopadne. Tady je klip.
Ve světě venku bych se po Markovi nikdy neohlédla.
Zkoumala bych jeho věk, nebo jestli je instruktor fitness,
a do toho bych zřejmě nikdy nešla.
Jsem typ člověka, který se nechce vázat.
Ale Mark překonal všechna moje očekávání.
To, co slíbil, je obrovský závazek.
A já to beru hodně vážně.
Jessico, jaké máš pocity, když to vidíš,
když vidíš svůj vztah s Markem během show?
Ano...
Nedívala jsem se, protože to znám.
Nemusím to vidět znovu.
Dívat se na to zpětně je těžké,
protože je vidět, s čím jsem bojovala.
Nelíbí se mi vidět sebe samu.
Je jasně znát, že mi nebylo dobře,
že jsem moc pila,
a to je opravdu dost znepokojivé sledovat.
A některé moje poznámky byly odporné...
Což nebylo vůči Markovi fér. Mark je úžasný člověk.
A rozhodně velmi, velmi atraktivní.
Dostala jsem na to téma spoustu vzkazů
a v tom nebyl nikdy problém. To jsi věděl.
Potřebuju tě mít za kamaráda,
což pro tebe není dobrá situace,
aby ses vázal,
když hledáš něco, co by se mělo odvíjet pomaleji.
Marku, chci se tě zeptat,
proč to s Jessicou nevyšlo? Jaké byly důvody?
Páni.
Oba jsme, myslím, hledali.
Zasnoubili jsme se po deseti dnech.
A když přijde taková situace,
tak jsme asi...
Ani já jsem si neuvědomoval, jak je to intenzivní věc.
Oba jsme se snažili nějak to vymyslet.
Ona je úchvatná žena.
Dodneška, i po tom roce a půl,
se toho spoustu učím. Moc si tě vážím,
bez ohledu na to, co se stalo a co nevyšlo.
Je ze mě lepší člověk.
Vím, že se umíš na sebe podívat. Že to taky děláš.
Jsem vděčný, že jsem to celé prožil právě s tebou.
A proto, když se mě někdo zeptá:
„Marku, nevodili tě za nos?“
Ne, prožili jsme silné okamžiky,
i v osobní rovině.
Byl jsem dost zaslepená,
když jsem přemýšlela o našem věkovém rozdílu a tak,
a hrozně mě to štvalo.
Zpětně se na to nerada dívám.
Ale došlo mezi námi k propojení,
díky kterému jsme překonali všechny rozdíly,
kterých bylo dost.
- Potřebovali jsme víc času. - Souhlasím.
Ale abych mu slíbila, že s ním budu žít do smrti,
to by si nezasloužil. Nebyla jsem zralá.
Řeknu ti něco, a proto jsme tady,
aby se pročistil vzduch,
že bych chtěl, abys mi dokázala říct o Barnettovi,
abychom si to dokázali vyříkat.
Jestli jsi měla opakované pocity
vůči Barnettovi nebo komukoli jinému v experimentu,
tak to byla překážka, kterou jsme mohli zdolat.
Ano, začala jsem se chovat tak, jak to dělám v reálném světě,
že zkrátka jdu za něčím, co není k mání.
Víš, že jsem podezíravá vůči lidem, kteří mi říkají,
že mě mají rádi takovou, jaká jsem.
A taky mi nalévali whisky, že jo?
Ty poznámky jsem nikdy neměla vypustit z pusy
a určitě jsem to tak ani necítila,
tak nevím, co na to říct.
Určitě jsem k němu v tu chvíli nic necítila.
Ale byli jsme pod tlakem, já si ten den dobře pamatuju.
Mrzí mě, že nás to vcuclo do takového vakua,
že jsme neměli možnost ani příležitost
opravdu se poznat
a poznat se jako kamarádi nebo rodina.
Ale nakonec si tě pořád vážím a jsem za všechno vděčný,
a vím, že ať se vydáš jakýmkoliv směrem,
budeš v tom dobrá. Budeš hvězda.
Jsem upřímná a spousta lidí mě za to nenávidí.
- Řekla jsi, co cítíš. - Od začátku jsem byla upřímná.
A určitě to nebylo fér. Promiň.
Nikdy jsi mi neudělala sendvič.
Slíbilas mi ho první den.
- A pořád nic. - To jsem zapomněla.
- Dělám si legraci. - Můžeme to napravit.
Ještě není pozdě. Takže vidíme,
že ne každý vztah končí happyendem.
Ale vztah Lauren a Camerona
měl šťastný konec, kterému všichni fandili.
Předtím jsem nikdy nebyl takhle šťastný.
Přišlo mi, že jsi mi celou dobu chyběla.
Nikdy jsem nechodila s mužem, který mi chtěl ukázat,
jak strašně mě miluje.
Tak povídejte. Jaké to je žít v manželství?
Začali jsme se teprve poznávat.
A dělat společně úplně nové věci.
Oba jsme z úplně jiného prostředí, což se řeklo už v pořadu!
Ale dokážeme jeden druhého učit věci,
které jsme předtím neznali nebo nás nebavili.
Cameron mi ve spoustě věcí otevřel oči.
Každý den mě učí něco nového.
Je něžný, na nic si nehraje.
Koupil mi štěně. Máme chlupaté miminko. Život je krásný.
Lidi si často myslí, že změnit se je něco negativního.
Lauren je úžasná žena. Všichni to víme.
A život vedle ní mě ve spoustě věcí změnil.
Když se dívám zpátky, v té show jsem to pořád já,
- ale cítím, že jsem se rozvinul. - Já taky.
Ve spoustě věcí jsem teď jako ona.
Nemyslím, že svatba člověka tak změní.
Ale člověk musí pracovat na rozvíjení vztahu.
Čí to byl nápad, to chlupaté miminko?
Můj. Měla jsem to v plánu. „Až se vdám,
- pořídím si štěně.“ - Dali jsme to do smlouvy.
Moje máma věděla to, co jsem vždycky říkal,
že nikdy nebudu chodit s ženskou, která chce psa,
což se zdá zpětně jako pitomost.
Máma věděla, že jsem zamilovaný.
„Jo, budeme mít psa, protože jsme se na tom shodli.“
Věděla, že je to z lásky.
- Říkáme mu Sparks. - Jiskra!
- Protože přeskočila jiskra. - To je roztomilé!
- Tak to v lásce chodí. - Laciné, ale milé.
Moc milé.
Když jsme si koupili štěně, byla to zkouška,
jestli obstojíme, až z nás budou rodiče.
- Ano. - Těšíte se na to?
A pracujete na tom?
Moc se tešíme. Mluvíme o tom.
„Naše děti budou vypadat tak a tak,
možná jako Drake nebo Barack Obama.“
Kdo ví? Takže zatím... Čekáme, až to přijde.
- Budou úžasné. - Snad brzy.
Děkujeme.
- Ještě jsme neprobrali tátu. - Jo.
- Taťka Speed. - Ano.
- To je řízek! - To jo.
Když si představím, že by mi moje dcera řekla:
„Budu si brát člověka, kterého neznám.“
- To si neumím představit. - Znám ho přes zeď.
Ty jsi běloch, ona černoška. Promluvme si o tom.
Před Lauren jsem měl vážný vztah.
- Chodili jsme spolu pět let. - Aha.
Byla to černoška.
Zažil jsem vztah s ženou jiné rasy.
- Některým lidem to vadí. - To není všechno.
Ale bude to mít vliv na váš život.
Vaše dcera je ta nejúžasnější žena, kterou jsem poznal.
Zamiloval jsem se do ní, aniž bych ji viděl.
Soudím tě jen podle toho, jak se k ní chováš.
- Toho si cením. - Dobře. Uvidíme, jak to dopadne.
Laurenina tátu mám moc rád.
Jsme rodina. Svou dceru miluje.
- A... - Už zase brečím.
On se taky rozbrečí!
Tohle máme společné.
A taky si myslím...
Lauren má k tátovi silný vztah.
Takže...
Logicky ho mám taky rád,
protože...
V mnoha věcech se mu podobá.
Je svébytná bytost, ale mají hodně společného.
Nejdřív jsem byla nervózní. Jsme si s tátou hodně blízcí. Pardon.
Nikdy jsem mu nepředstavila žádného kluka.
Představit mu Camerona rovnou jako snoubence,
když to byl první kluk, kterého poznal,
to bylo samo o sobě dost.
Dost jsem se toho bála.
Ale Cameron byl celou dobu v pohodě.
„Neboj, já si ho získám. Dobře to dopadne.“
Byla jsem samozřejmě nervózní,
ale jsem ráda, že to dobře dopadlo.
Obě rodiny jsou pro nás důležité.
Miluju Cameronovu rodinu. Jeho mámu, tátu, sestru.
Párkrát jsem byla v Maine.
Ukázali mi jeleny.
A jabloňový sad. Bylo to skvělé!
Já jsem z Detroitu, z velkoměsta,
to byl pro mě úplně nový svět.
Připadala jsem si jako princezna Jasmína v Aladinovi...
Opravdu... Je krásné,
jak se obě naše rodiny propojily.
Ježíši, asi mám nudli...
Tady máš kapesník. On má taky. Nech toho!
Poprvé jsme zažili společný Den díkůvzdání,
obě rodiny byly spolu,
a to byl vážně krásný pohled.
Tátové si povídali, pili bourbon,
mámy v kuchyni pekly, do toho lítal pes.
Páni! Byl to nádherný okamžik.
Já... Já...
Jsem taky dojatá... Omlouvám se!
Skládám oběma rodinám pochvalu
za to, že se scházejí,
že vás berou takové, jací jste,
a že věřili vašemu úsudku.
Tohle jste prostě vy dva.
Ty ho miluješ a tvůj táta to akceptoval.
Můžete upřímně říct, že láska je slepá.
Pevně věřím, že vy dva se najdete,
pokud k tomu nedošlo už v naší show.
Někdo najde chlapa až cestou,
- když s ním jede do Mexika. - Ano.
Někdo musel říct dost divných věcí
v televizi.
A někdo zkrátka musel
běhat ulicemi Atlanty ve svatebních šatech.
Nejrychleji v životě!
A já jsem nadšená,
a věřím, že Nick by řekl totéž,
že jsme podnikli tenhle sociální experiment. Experiment lásky.
Ale především šlo o vaše opravdové pocity.
- O vaše srdce. - Přesně tak.
A i když na konci pokusu nebyla svatba,
ovlivnilo to způsob, jakým se dnes díváte na lásku.
Všichni jsme se poučili.
Marku, co ses v našem experimentu naučil ty?
Myslím, že všechno, čím jsem prošel,
mě připravilo na moje další vztahy.
Budu navždy vděčný za tuhle příležitost.
Myslím, že jsem daleko sebevědomější
a nezávislejší, když teď vím, kdo jsem.
A budu víc...
Budu připravená. Až najdu toho pravého.
Rozhodně jsem se naučil, že když někoho milujete,
a ten někdo miluje vás, není čeho se bát.
Člověk se nesmí bránit a musí být sám sebou.
Protože láska je podstatou všeho.
I sebelásky.
Pokud neumíte přijmout sami sebe, vaše klady i zápory,
včetně těch trapných věcí,
které se bojíte ukázat druhým,
pokud to neumíte přijmout,
nikdy si nikoho nepustíte do svého srdce.
Dobře. Poslední věc. Zvedněte ruce, jestli...
Vážně to chceš?
I když jste se třeba nakonec nevzali,
zvedněte ruku, jestli si myslíte, že láska je opravdu slepá.
- Páni. - Opravdu?
- Tady to skončíme. - To mluví za vše.
Ano. Díky ještě jednou těmhle úžasným lidičkám,
za to, že nám otevřeli svá srdce.
A že přišli ještě jednou, aby nám řekli, jak se mají.
Díky za vaši upřímnost.
Za to, že jste se oddali tomuto experimentu.
Díky, že se máte rádi.
Láska je slepá. První řada je za námi.
Překlad titulků: Ivana Ragusa České titulky: Natálie Nádassy