EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
17 DAGAR KVAR TILL BRÖLLOPEN
LAURENS PAPPA
Ska du inte be om min välsignelse?
Allra helst skulle jag ha velat...
VETENSKAPSMAN
...be om din välsignelse först.
Med tanke på omständigheterna gick det inte.
Jag tror att jag ska låta er prata i enrum.
Okej.
Var snäll nu.
Jag har aldrig presenterat en pojkvän för pappa förut.
Och absolut inte min vita fästman.
INNEHÅLLSKREATÖR
För pappa är den svarta gemenskapen viktig.
Han tror på den svarta familjen. Så därför är jag rätt nervös.
Pappa är inte rasist eller så, men jag är orolig för hur han ska reagera.
Han tar ingen skit.
Han är van vid att vara den som bestämmer, och han är väldigt beskyddande.
Han är toppen.
Jag vet att Lauren inte har bott ihop med en kille förut.
Aldrig.
Eller presenterat nån för sina föräldrar. Så det känns som en ära.
Nu kommer du in på de stora frågorna, och det är inte lätt att handskas med.
Jag har inte för avsikt att vara taskig eller skrämma bort dig.
-Jag vill lära känna dig. -Ja, absolut.
Men jag är brutalt ärlig. Det vet alla. Jag brukar alltid säga vad jag tycker.
Det är för simpelt att påpeka att du är vit och hon svart,
men det måste vi diskutera.
Vad tycker du om att umgås med svarta? Har du nånsin gjort det?
-Självklart. -När du var den enda vita?
-Det är faktiskt en viktig fråga. -Absolut.
Jag hade ett seriöst förhållande innan jag träffade Lauren.
-Vi var ihop i fem år. -Okej.
Hon var också svart, så det är inget nytt för mig.
Jag har varit med om att andra har haft åsikter om ett par som är...
Det är inte det viktigaste, men det spelar förstås roll.
-Javisst. -Eller hur?
Din dotter är helt fantastisk. Jag fattade tycke för henne innan vi sågs.
Jag älskar henne för den hon är, och jag är tacksam över...att det är vi två.
Jag dömer dig bara utifrån du behandlar henne.
-Det uppskattas. -Okej?
Det är faktiskt överväldigande. Det kommer som en stor överraskning.
Vi får väl se hur det går. Beslutet är hennes.
Jag har lärt henne att leva sitt liv så som hon ser det.
Cameron är lite för lugn för min smak, men jag accepterar att hon gillar honom.
Bättre än så blir det inte just nu.
Det är inte helt okej för mig.
Vår generation valde inte en partner på det här sättet.
Hon älskar dig. Därför gillar jag dig.
-Det är en början. -Förhoppningsvis älskar du mig en dag.
14 DAGAR KVAR TILL BRÖLLOPEN
Grabbar!
-Hur mår ni? -Hur är läget?
-Allt bra? -Det är toppen!
Hej!
Ni strålar!
I det här experimentet förlovade ni er och valde att tillbringa resten av livet
med en kvinna som ni inte hade träffat, helt utifrån er känslomässiga kontakt.
Ni åkte på en romantisk resa, flyttade ihop...
Och nu är det bara två veckor kvar till era bröllop.
Ja!
Idag ska ni välja ut en kostym att bära på er bröllopsdag.
Kul att se familj och vänner här. Det är viktigt med moraliskt stöd.
-Vem har du här, Damian? -Min vän Aaron.
-Hur går dina tankar? -Det är galet.
Men om nån skulle göra det så är det Damian.
-Är det så? Tar han många risker? -Japp.
-Han har alltid nåt nytt på gång. -Inte den här gången.
FÖRETAGSLEDARE
Inte än.
-Lauren, är det din mamma? -Ja, precis!
Hur går dina tankar?
Jag skulle aldrig kunna föreställa mig det här.
LAURENS MAMMA
Drick ditt bubbel.
Mark, vem är det?
-Min bästa polare Bardia. -Brad.
Vad tänkte du när Mark berättade? Hur gick dina tankar då?
Det lät helt galet. Jag är den äldre av oss två,
och det är för ungt att gifta sig i 25-årsåldern.
-Är han för ung? -Ja.
I den åldern har man precis börjat hitta sig själv.
Det bekymrar mig att hon är äldre än honom.
Men du kom hit ändå för att du är en bra vän.
-Du är helt klart... -Han vet att han har oss.
Man behöver ärliga människor omkring sig.
Absolut. Vi har varit bästa polare länge,
men han har alltid respekterat att jag kan fatta mina egna beslut.
Åldern är förstås en utmaning.
Vi får ta det dag för dag. Så har vi alltid tänkt.
Jag ser fram emot våra utmaningar. Vi får se vad som händer.
Jag uppskattar hans stöd.
Det är dina polare, och det här är en stor dag för dig.
Damian, Barnett, Cam, Mark och Kenny...
Tänk på vad era kostymer symboliserar när ni väljer ut dem idag.
Den här klänningen kommer ni att ha på er när ni står inför familj och vänner...
...och mannen som ni har valt. Det är i den klänningen som ni bestämmer...
...om ni säger "ja" till mannen som ni blint förlovade er med.
Eller...väljer ni att lämna henne...
...för alltid?
Jag hoppas att ni får fantastiska bröllop och att äktenskapet håller livet ut.
Men tänk på att det är ett experiment. Är kärleken blind?
Hoppas ni kan bevisa det.
Ha en bra dag nu. Jag längtar efter att se er i kostym.
-Tack. -Ha så kul.
Här finns det "nej"- och "ja"-skyltar.
Ja!
Alla flickor drömmer om att få välja ut sin bröllopsklänning.
Nämen!
Oj, Lauren! Med släp och allt.
Var är "ja"?
Den är jättefin.
Herregud, Lauren!
-Den är så vacker. -Jättesnygg.
Det här händer på riktigt!
Ett bröllop planeras, och jag provar klänningar.
Det blir inte verkligare än så.
VÄNNER TILL GIANNINA
Men Gud!
-Jag älskar den. -Du ser ut som en gudinna!
Jag älskar att shoppa, men det blir inte större än så här.
FÖRETAGSÄGARE
-Den är fin i ryggen. -Ja, gumman!
Den är rätt...
-Supersnyggt, Amber! -Den är jättevacker.
Snurra!
Den är jättesnygg.
-Man såg inte att jag sträckte ut benet. -Jättesnyggt!
VÄN TILL JESSICA
-Jag känner bara: "Nej!" -Gör du?
Jag har aldrig fått chansen att prova bröllopsklänningar förut.
Det är helt nytt för mig.
Ett steg i taget.
Jag kände mig inte helt redo, men nu ska jag prova nåt sagolikt.
KELLYS SYSTER
Vad fin!
-Verkligen. -Jag gillar den.
-Jättefint! Gillar du den? -Nej.
Jag har så kräsen killsmak.
Det gäller nog klänningar också.
Jag har inte planerat inför det här. Så jag vet inte riktigt vad jag gillar.
-Ingen fara. -Jag vet bara inte.
-Så... -Nästa!
-Kör du på kostym eller smoking? -Kostym.
Du har rätt stor bröstkorg.
Är det bra?
Kvinnorna gillar det, men inte när man provar kläder.
Vad är den till för?
För att lättare ta på sig skorna. Ni klär inte upp er så ofta, va?
INGENJÖR
-Hur känns det? -Lite tajt.
-Barnett, jag har tänkt på några saker. -Ja, jag...
VÄN TILL BARNETT
-Jag förväntar mig inte att du ska förstå. -Och det gör jag inte.
-Det har bara gått två veckor. -Ärligt talat...
Jag har varit lycklig förut, men inte så här.
Jag vet inte riktigt hur jag ska förklara det, men...
Det har aldrig varit så enkelt att umgås med en person förut.
Det brukar vara så komplicerat, men inte ens småsaker...
...är nåt problem längre. Förstår du?
Vi kommer över det snabbt.
Amber har allt.
Hon är självsäker, och jag har aldrig varit lika säker förut.
Det är rätt galet.
Och så vet ni jättemycket om varandra.
Hon vet nog mer om mig än vad du gör. Det är lika galet som det låter.
Det är klart att vi under alla år har varit med...
...om förhållanden som tar slut och sånt, men det...
Jag ser fram emot bröllopet. Det är min dag, men framförallt hennes.
Hon har säkert drömt om det hela sitt liv, och det har inte jag gjort.
Det slog mig för två veckor sen. Det är nu det händer,
men jag försöker att inte stressa upp mig för mycket.
Bara du är lycklig.
Och det är jag.
BRÖLLOPSBUTIK
Jag försökte lägga ett pussel, men jag kunde inte se det framför mig.
Jag kan inte sluta titta.
När jag tog på mig klänningen...
...tänkte jag: "Nu förstår jag!"
Jag såg det som ett tecken. Sån är jag.
Lägg av!
Herregud!
-Gigi! -Ja, herregud!
Man brukar se i filmer och föreställa sig hur det är att gå ner för altargången.
-Men när jag tog på mig den... -Gumman...
-Han tycker nog att jag är söt i den. -Definitivt.
Han gillar den nog.
Du är jättevacker!
Jag blev varm när jag såg henne, och jag var tvungen att krama om henne.
Hon såg ut som en prinsessa i klänningen. Det var som taget ur en saga.
-Det blev så verkligt. -Ja.
Oj, vad vacker den är!
-Den klär dig verkligen. -Gillar du släpet?
Mamma och jag har alltid pratat om att prova ut bröllopsklänningar.
Hon har alltid velat hjälpa mig att välja ut den rätta.
Nu har det äntligen blivit dags.
Jag blir dock lite nervös över tanken
på att ingå äktenskap och att jag ska gifta mig.
Men här och nu mår jag bara bra.
Det här ögonblicket har jag väntat på länge.
Lauren var jättefin, och det gjorde mig väldigt rörd.
Jag har sett fram emot att se henne i bröllopsklänning.
Jag är så glad över att hon har hittat den personen som gör henne lycklig.
Ja.
Den gillar jag!
-Så fin! -Det ser bra ut.
Snurra!
-Den klär dig jättebra. -Jättevackert.
Det kändes helt fantastiskt att se min syster i bröllopsklänningen.
Det är ju lillasyrran...
Jag älskar henne, och därför...
...är jag spänd på att se vad som väntar, och hur livet blir för henne nu.
Och det är bara vackert.
Det är inte som att jag förlorar en syster, men...
-Jag förstår. -Hon är inte singel. Förstår ni mig?
Jag förstår vad du menar.
-Jag var singel för länge. -Du ska verkligen bli bortgift.
Därför känns det som en förlust, men du får så mycket mer.
Precis! Det är bara en förändring.
-Det är ren och skär lycka. -Ja, verkligen.
Det är bara annorlunda.
Så är det. Älskar dig.
Omgång två.
-Supersnyggt! -Men Gud, Amber!
Du är jättefin.
Jag har tänkt på mitt bröllop sen jag såg Askungen.
F.D. STRIDSVAGNSMEKANIKER
Du ser ut som en svan.
Det ska vara en prins och en prinsessa.
Men när jag blev äldre insåg jag att jag inte ville bli räddad.
Jag ville ha en person som behöver bli räddad själv ibland.
Och jag tror att jag har hittat det.
Det är surrealistiskt.
Bara tanken på att...
...jag ska gå ner för altargången fram till Barnett...
...och han...
...skulle säga nej... Då skulle jag bryta ihop.
Ju mer jag ser fram emot det, desto mer rädd blir jag.
Det ligger en otäck tanke och gnager i bakhuvudet...
...om att Barnett inte kommer att ingå äktenskap med mig.
Det är som Nick sa: Man har inte funderat på det där med att välja ut en kostym.
Det är därför jag är lite osäker. Jag har inte tänkt på det förut.
-Du har nog inte tänkt så mycket alls. -Jo.
-Har skräddare tystnadsplikt? -Ja, självklart.
Vad bra!
Jag är lite skeptisk. Han tror att han vet vad han vill ha.
Vad händer? Är det inte helt sjukt?
Men han förstår inte hur seriös situationen är.
Det är bara en chansning från hans sida.
När jag var i din ålder ville jag inte knyta känslomässiga band till människor.
Jag tänkte mest på skolan, jobbet och ha kul. Hänger du med?
Det är så stort!
Jag visste redan från början vilka åtaganden som krävs av en make.
Så jag tog chansen att hitta en person som jag kan dela livet med.
Jag vågade ta den chansen, och det är ingenting jag ångrar.
Jag har fått mycket bättre kontakt med en person
än vad jag hade med mina ex och andra som jag har dejtat.
Det är jag och Jessica som går igenom det här tillsammans,
och jag är säker på min sak.
Bardia är orolig över åldersskillnaden.
Hon är en 34-årig framgångsrik kvinna, och han en osäker 24-åring.
Han ser det ur ett samhällsperspektiv, men jag upplever det.
Kontakten som jag och Jess fick var äkta.
Många har nog svårt att förstå
hur man kan fria till nån som man inte ens har sett.
Men det var så som jag lärde känna henne på riktigt.
Du säger att du har aldrig har fått så bra kontakt med nån tidigare.
-Men den fysiska biten? -Eftersom vi fick så bra kontakt,
och tog det så långt som vi faktiskt gjorde,
var ärligt talat den kroppsliga kontakten...
...en av de bästa upplevelserna i hela mitt liv.
Till slut blev det känslomässiga bandet till kroppslig kontakt.
Det var fantastiskt att se hur vi båda...
Oavsett vad Bardia eller nån annan oroar sig över,
är det inget som kan stoppa oss nu när vi har knutit det bandet.
-Vad tycks? -Det känns inte rätt.
-Varför inte? -Vet inte riktigt.
Det känns inte rätt. Den är för söt.
För söt?
Jag vet inte om jag gillar den. Det känns...
-För andra gången nu. -Den gillar jag!
-Mycket bättre. -Gillar du den inte?
Den här klänningen rör upp mycket känslor.
Ja, ni... Det är en sån man gifter sig i.
-Eller hur? -Ja.
Känner du för den klänningen?
Jag vet inte.
Känns det som jag? Eller är det mer som en fantasi?
Vad tycker ni?
-Jag kan knappt andas. -Ingen fara.
Ett äktenskap är för evigt.
Men det finns en hel del som måste redas ut
innan jag kan ingå äktenskap med en person för resten av livet.
12 DAGAR KVAR TILL BRÖLLOPEN
-Läget? -Hej!
-Hur är det, födelsedagsbarnet? -Va?
-Sist vi sågs gav ni mig whisky. -Det var inte mitt fel.
-Hur mår du? -Bara bra.
Jag behöver prata med Barnett idag.
Jag vägrar att lämna experimentet med en känsla av ånger.
Jag måste säga allt som jag har på hjärtat.
-Hur är det? -Det är jättebra.
Stressigt.
Jag skulle inte ha vetat om du frågade mig för tre veckor sen. Ta inte illa upp.
-När då? Typ... -Aldrig!
Om du och Amber skulle gifta er skulle jag nog aldrig...
-Varför då? -Vet inte!
Jag hade en helt annat bild av dig.
-Inte på ett dåligt sätt. -Jag fattar.
Det är jättekul. I Mexiko insåg jag att ni passar så bra ihop.
-Det sa jag igår också. -Gjorde du?
-Så kul! -Ja.
Det låter som att ni är på en bra plats.
-Ja, ja... -Du är bra på att spela.
-Nej, jag skojade. Så säger man inte. -Nej, det gör man inte.
Jag hade siktet inställt på dig, men nu är jag med Amber.
Men häromdan, när jag fyllde år,
och vi fick chans att prata så kändes det som
att du kände viss ånger typ.
-Du vet när vi pratade... -Tyckte du?
Det var så jag kände.
-Inte över dig. -Jag var osäker.
-Var du också osäker? -Ja, och det gjorde nog Amber arg.
Är det sant?
Va? Jag är helt förkrossad!
Trodde han att jag gillade honom? Då tror hon också det. Så stelt.
-Absolut. -Det var så hon såg det.
Jag visste inte hur jag skulle reagera, men det är ingen fara.
-Det var en märklig kväll. -Förlåt om det blev konstigt.
Jag blir otroligt kärleksfull när jag har fått för mycket att dricka.
Så jag gav honom nog fel intryck.
När jag såg dig och Amber...
Tusen procent! Vi kunde inte vara mer olika som personer.
-Så... -Nej, det vet jag.
-Jag kan inte ens föreställa mig det. -Okej.
Jag ber om ursäkt.
-Jag ska ta och prata med henne. -Det är mitt fel.
Eftersom du verkade ångerfull undrade jag om du kunde föreställa dig oss två.
Jag vet inte vad jag ska svara...
Jag är glad för er skull.
Jag skulle aldrig nånsin...
Ni är förlovade!
Tanken har inte ens slagit mig.
Min enda tanke har varit:
"De passar så bra ihop, och de verkar ha det så bra.
Jag är glad för hans skull." Det är allt.
Okej. Förlåt för att jag antog nåt annat.
-Är du helt säker på din sak? -Ja, jag är i princip helt säker.
-Jag är på en väldigt bra plats just nu. -Så bra. Kul att höra.
Det är ingenting mellan mig och Barnett. Vi har inget mer med varann att göra.
Mark är min stöttepelare.
Han är den rätte för mig, även om jag inte har velat acceptera det.
Jag har inte vågat ta en relation längre, och det skrämmer mig...ärligt talat.
10 DAGAR KVAR TILL BRÖLLOPEN
Vi har mycket att stå i innan bröllopet.
Jag vill gärna att vi sätter oss ner och pratar igenom vissa saker.
Okej...
Du vet hur vi...
Kollar du i mobilen?
-Det gör inte jag. -Jag skulle bara stänga av musiken.
Hon ber mig alltid att lägga ifrån mobilen när hon ser att jag håller i den.
Men hon kollar i sin mobil hela tiden.
Som vanligt drar du för snabba slutsatser. Du kollar i mobilen hela tiden.
Jag har jobbet att tänka på!
Du är inne på sociala medier när jag försöker prata med dig.
Folk skriver till mig.
Jag lägger nästan aldrig upp nåt på sociala medier.
Men det är upp till dig. Du bestämmer över dina sociala medier.
Så låter det inte från dig. Jag är på mobilen mycket mindre än du.
Jag var inte på sociala medier. Jag pausade musiken.
Att använda mobilen är inte samma sak som att vara på sociala medier.
-Jag använder mobilen mycket i jobbet! -Jag måste jämt upprepa allt jag säger.
"Va? Ursäkta, men jag blev distraherad."
Och det vet du. Du gör jämt så.
-Därför... -Skitsnack!
Jag vill inte gräla, men det är du som säger emot.
Om du vill diskutera... Stör det dig att jag använder Instagram?
Vill du lätta på hjärtat?
Du vet att jag använder Instagram. Det är där jag bloggar.
Ja, det vet jag. Men det tar ändå åtta timmar för dig att svara där.
Och så påstår du att mobilen var avstängd.
Jag ringde ju dig! Jag ringer heller än messar.
Ja, nio timmar senare, trots att du la upp nåt på Instagram.
Är du allvarlig? Det här tar bara onödig tid.
Du prioriterar inte mig. Det är så det uppfattas.
Jag önskar henne allt gott, men hon måste respektera mig också.
Jag vill inte bli bortprioriterad. Så gör inte jag mot henne.
-Herregud. -Kommunikation.
-Var bara tyst. -Den där dörren är låst.
Strunt samma.
8 DAGAR KVAR TILL BRÖLLOPEN
Oj!
-Hej. -Hej.
Hur fan har du haft det?
Oklart.
Jag har inte jobbat sen experimentet tog slut.
Jag har fullt upp med att förbereda mig inför bröllopet.
Barnett jobbar däremot varje dag.
Du ser ut att vara på jättebra humör.
Jag vet inte vad hon gör om dagarna. Det är faktiskt sant.
Eftersom hon inte jobbar har hon tittat en hel del på Netflix.
Eventuellt har jag tagit itu med checklistan inför bröllopet,
ringt runt och druckit en flaska rött.
Helt normalt, alltså.
-Alla undrar om du förstår vad som väntar. -Det tror jag.
-Jag undrar det jag. Vi får väl se. -Nervös är jag dock.
-Gud... -Du verkar ha haft det bra.
Jag har provat ut klänningen.
Den kommer att bli så fin, men jag fick veta priset...
-Det ser inte bra ut. -Nej, inte direkt.
Alltså...
Bara ändringarna kostar 850 dollar. Det är minst 400 dollar över budget.
Jag har alltid föreställt mig ett lugnt och tryggt äktenskap.
Jag är gärna hemmafru. Så jag hoppas att Barnett tar hand om mig.
Jag har massor att göra.
Till exempel ska jag välja ut en tårta och beställa brudtärnornas klänningar.
Sen så vill jag ha en fin bukett med riktiga blommor också.
Allas blickar kommer förstås att vara riktade mot mig.
Allt måste se bra ut.
Mamma har redan hjälpt mig så mycket. Jag kan inte be henne...att betala.
Vi får klara oss själva.
Vi får se hur det går.
Jag vill aldrig ha det svårt ekonomiskt,
men Amber har det inte så bra ställt just nu.
Det oroar mig.
Jag måste betala för bröllopet och försörja min familj.
Det är stor press.
-Vill du hjälpa till med gästlistan? -Bröllopsförberedelser!
-Visst. Vi kör. -Vill du det?
Jag har antecknat de flesta av mina gäster.
-Har du? -Ja.
Då är det mina gäster kvar.
Det är många som inte vet om det än.
Om sanningen ska fram har jag inte berättat det för alla än.
-Hur kommer det sig... -Att jag inte har gjort det?
Jag vill inte behöva förklara mig för och bli dömd av andra.
"Va? Varför ska du göra det?" Jag känner inte för att få höra det.
Inte för att jag inte vill berätta för alla hur fantastisk du är, men...
Tanken är att det ska vara roligt och spännande, och det är det också...
...till viss del. Jag är bara stressad.
-Precis. -Förstår du vad jag menar?
Jag tror inte att det finns nåt bröllop som bara innebär skoj och skratt.
Precis.
Jag känner en enorm lättnad nu när Cameron har träffat pappa.
Nu när jag har chansen att gifta mig med en fantastisk man,
och ha en relation med en man som vill att det ska vara vi två
och som finns där för mig,
så undrar jag bara vad jag är rädd för, och varför jag stretar emot.
Jag kanske är rädd för att bli besviken igen,
men det kan jag inte ta ut på Cameron. Det är inte rättvist.
Inbjudningarna...ger mig en känsla av att det inte finns nån återvändo.
-Japp. -Inte för att jag... Du vet...
Men det känns...
Gästerna kommer att sitta på sina stolar, och då har man inte längre nåt val.
Är du rädd för att äktenskapet ska bli misslyckat?
Nej.
Det finns ingen som gifter sig bara för att ta ut skilsmässa efteråt.
Mina föräldrar har skilt sig, inte dina. Men de var gifta i 17 år först.
-Just det. -Du har sett ett lyckligt slut, inte jag.
-Och det...är mycket press. -Det förstår jag.
Jag försöker bara gå till botten med dina rädslor.
Alla möjliga rädslor och orsaker...
...till varför det här inte skulle fungera har jag redan tänkt igenom.
Jag har fått tänka bort det hela tiden.
Men, du vet... Jag följer bara mitt hjärta.
Hur känner du? Är du fortfarande säker på din sak?
Är du redo att gifta dig? Känner du ingen oro alls?
Nej, jag mår bra.
Jag blir lite nervös när jag ser hur tveksam Lauren är...till vårt bröllop.
Då börjar jag fundera på...
...om hon inte är lika övertygad som jag.
Jag vill att vi ska vara överens om bröllopet.
Jag ser fram emot att gifta mig med dig. Jag kan knappt bärga mig.
-Ska vi verkligen göra det här? -Ja, det ska vi.
-Herregud... Vi är inte kloka! -Så sjukt är det inte.
Man lever ju bara en gång.
Jag har en överraskning till Jessica.
Det börjar verkligen bli på riktigt nu,
och rösterna i huvudet säger alla möjliga saker.
Jag tror att vi behöver backa bandet och se varför vi fick så bra kontakt.
Vilken gullig picknick! Du köpte mitt favoritvin också.
Varför har du dukat både här och där?
Jag tänkte att vi kunde backa bandet till där allt startade: i våra kapslar.
Jättefint! Det uppskattas verkligen. Tack ska du ha.
Jag har grubblat mycket över mitt och Marks förhållande.
Han vet att jag har tagit lite avstånd.
Att han accepterar det,
och så omtänksamt har ordnat med dejten, betyder jättemycket för mig.
-Skål! -Skål!
För en gullig och omtänksam dejt.
Rödvin, en perfekt tillagad och jättegod stek,
och paj, som jag älskar.
Det känns som att dagarna bara går.
Men det är nåt med "kapslarna" som får murarna att rivas.
Och...man öppnar faktiskt upp sig.
När jag föddes hade mamma precis fyllt 20.
Hon sparade sig faktiskt till äktenskapet. Hon träffade en kille när han var 23.
De bestämde sig för att gifta sig. Men när hon blev gravid...
...så...
...gick äktenskapet i kras.
Det normala är att ett gift par ser fram emot att få barn,
men det gjorde inte han.
Han ville att hon skulle göra abort, men hon vägrade.
Därför bestämde han sig för att lämna henne.
Jävlar...
Jag finns här, babe.
Jag är absolut rädd för att bli övergiven. Vetskapen om att...
...det finns en person som inte brydde sig om mig har dröjt kvar i mig.
Men det lyckliga slutet är att mamma träffade pappa.
Jag kallar honom inte ens för styvpappa. Vi är närmare än så.
Han adopterade mig när jag var fyra.
Och sen...
...stannade han alltid kvar.
Jag är glad och tacksam över att få sitta här och låta dig berätta
om din bakgrund och hur du hade det under din uppväxt.
Du anar inte hur mycket jag respekterar och älskar dig.
Det här påminner mig om varför jag gillade dig från första början.
Jag håller helt med. Jag känner att vi har ett starkare band nu.
Du har allt som jag nånsin har önskat mig, och det inser jag nu.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
När jag tänker på hur viktig den här dejten blev,
så tror jag att om vi håller fast vid kärnan i vårt förhållande,
så kan det bli vi två livet ut.
-Vill ni ha nåt att dricka? -Ja, jag kan ta...
En Georgia Peach Martini, tack.
Giannina har testat mig. Hon vill se om jag kan hantera alla henne sidor.
Känslomässigt är hon inte densamma som när vi dejtade i kapslarna.
Då oroade jag mig inte för att vi skulle gräla,
men efteråt var hon som en annan person.
Du blir arg över allt jag gör. Oavsett om det är nåt bra eller dåligt.
När vi börjar bråka går du bara därifrån.
Och med det vill du säga att det bara är sån som du är.
Ibland känns det som att jag bara flyter med.
Jag är som en bricka i ett spel som jag inte förstår mig på.
Det är nåt som fattas.
Du är inte samma tjej som jag förälskade mig i.
Vi byggde upp nåt där, men efteråt...
Skojar du?
Det kan bli lite väl med sociala medier, ditt messande och så vidare.
Jag har inte lagt upp nåt på Snapchat, Instagram eller Facebook sen vi kom ut.
När vi pratade i kapslarna så sa du
att det är så skönt att slippa allt det där.
Men ibland blir du så uppslukad i det att du glömmer vad vi har gått igenom.
Jag vill att det ska vara som i kapslarna. Det var den Giannina som jag blev kär i.
Du vågade släppa mig inpå livet.
Men när vi fick tillbaka våra mobiler så var det som att du glömde det.
Jag vill att det ska funka med G, men det måste gå båda vägar.
Min partner måste också vilja ingå äktenskap.
Om det fortsätter så här kommer du att förlora mig.
Det menar jag.
Jag vill inte det.
Kärleken är inte enkel, men du bidrar inte till det.
Om du bryr dig det minsta så borde du försöka.
För det gör jag.
Det gör jag.
Jag är verkligen ledsen.
Jag är precis lika ledsen som du.
Jag har inte varit mig själv för att inte göra dig arg och förlora dig.
Men det ska det bli ändring på.
Du ska inte behöva vara rädd för att yttra dig om du inte håller med mig.
En annan sak som jag stör mig på är när du säger "gudars".
Det avskyr jag, men jag har inte velat säga nåt.
Herreg... Gäller det "herregud" också?
-Nej, det stör jag mig inte på. -Inte?
Jag har inte sagt nåt eftersom vi redan har så många problem.
-En sak till. -Berätta allt.
-Prata inte så mycket politik. -Är det ett problem?
Du...har väldigt starka åsikter.
-Jag ställde en fråga om det. -Det förstår jag.
Jag har politiska åsikter, men jag menar inte att andra har fel.
Så länge jag inte blir påtvingad andra politiska åsikter.
Jag ändrar mig inte.
-Du kommer aldrig att ändra åsikt? -Nej, precis.
Jag kommer från Venezuela. Mitt land är i spillror.
Min familj har ingen mat.
Varje månad skickar jag paket till dem så att de kan tvätta händerna,
laga frukost och mata hunden. De har ingenting!
Det har du aldrig berättat.
Jag visste inte att du skickar hem paket varje månad.
Det är väldigt fint gjort av dig. Jag kan gärna hjälpa dig med det.
Om det är viktigt för dig så är det viktigt för mig också.
Jag vill gärna hjälpa dig.
Det var därför jag blev kär i dig.
Jag vill att min fästman ska känna sig älskad genom...
...att inte behöva stå ut med mina humörsvängningar.
Jag känner inte att jag förtjänar honom, men det ska jag göra...igen.
Jag har gjort det en gång.
ÄLSKAR DIG, KENNY! TACK FÖR DITT STÖD.
ÄLSKAR DIG – KENNY
-Hur mår du? -Bara bra.
-Är det så? -Ja.
Jätteskönt.
-Ska vi gnugga fötter? -Visst.
FÖRSÄLJARE
Det är bra att vi lär känna varandra. Jag gillar att umgås med dig.
Vi har lovat varandra mycket, trots att vi inte har haft sex än.
Och...jag vet vad jag tycker om det, men hur känner du?
-Vi passar så bra ihop på många plan. -Ja.
-Därför vill jag vänta med det. -Okej.
I mina tidigare förhållanden har sex funnits med från början,
och det gjorde att jag slöt mig sexuellt. Det hade en negativ inverkan eftersom...
...han inte kunde...tillfredsställa mig på det sättet som jag ville.
Vi hade inte det känslomässiga bandet till varandra.
För att vara helt ärlig
har jag haft svårt för att få orgasm tidigare.
Jag är rädd för att det ska bli så igen,
och att det ska bli ett problem för oss.
Jag är fysiskt attraherad av Kenny, men också mentalt och emotionellt.
Jag vet inte vad problemet är.
Vi har ett starkt band till varandra, men jag känner inte den där passionen.
I tidigare förhållanden var det förmodligen anledningen till
att jag inte kunde få orgasm.
-Om vi skulle börja ha sex... -Här och nu?
Ja, här och nu.
Få inte för dig nåt. Jag vill att vi ska dela...
...en väldigt intensiv och intim stund tillsammans.
Vi har redan ett så starkt förhållande.
Jag känner mig inte helt bekväm att diskutera såna problem med en kvinna.
Det är ingenting fel på henne,
men hon verkar inte ha fått den känslomässiga kontakten tidigare.
Jag känner mig trygg med att anta den utmaningen.
Jag har chans att bryta ny mark. Förhoppningsvis tar vi oss dit.
Jag vet att hon älskar mig, och hon vet att jag älskar henne.
Det är viktigt att man som par pratar om de sakerna.
Ja. Det kommer inte att vara så för alltid.
-Det är väl bara tillfälligt? -Ja.
-Jag förstår. -Så bra.
Jag tänker inte pressa dig.
Det är vi som vet när tiden är inne.
Vi ska ha kul.
Det är prio ett.
7 DAGAR KVAR TILL BRÖLLOPEN
-Tiffany! -Hej!
-Jag har saknat dig. -Detsamma!
-Vi har inte setts sen... -Jag vet. Hur har du haft det?
-Vi har så mycket att prata om. -Ja!
Jag har precis varit hos tandläkaren och gjort en rotfyllning.
Det är därför munnen är svullen och jag ser lite sliten ut.
-Det blir nog bättre snart. -Jag hoppas det!
Det är kul att få prata om allt med en kompis.
Jag vill berätta allt om hur förlovningen går för henne.
Jag är nervös över hur hon ska reagera. Tiffany säger alltid vad hon tycker.
Hon är alltid uppriktig mot mig. Det är därför vi är så bra vänner.
Hur har du haft det?
Jag berättade ju att jag skulle vara med i ett dejtingexperiment.
-Okej, men... Är du förlovad? -Menar du den här?
Jag tänkte just ta upp det.
-Det är på riktigt. Sluta larva dig. -Ja, ja.
Jag och Cameron fann varandra.
Jag förstår att det låter galet.
-Är det sant? -Ja.
-Eller skojar du bara? -Det är sant.
Han är snygg och smart.
Och vit.
-Jaha, vilken röra. -Ja, vi är som en härlig mix.
-Vänta nu... -Jag ska också ta en klunk.
Det är mycket att ta in. Jag känner mig fortfarande lurad.
-Ge mig handen. -Säg vad jag tror att du ska säga.
Vill du vara en del av bröllopet?
Gärna.
-Det är mycket att ta in. -Ja.
Jag vet inte riktigt vad jag känner.
Passar de bra ihop? Är det snarare lust än kärlek?
Jag oroar mig främst över att det inte är äkta kärlek.
Vad skulle du säga är den största skillnaden med att dejta...
Han är ju vit, och du har mest dejtat svarta killar.
Vad är den största skillnaden när det kommer till dejting?
-Förutom det. -Jag menade inte ens det. Han är faktiskt...
Du behöver inte fråga om det, gumman. Jag blev positivt överraskad.
Och förutom det?
Förutom det skulle jag säga att det inte gör nåt att han är vit,
-men jag tänker på oss svarta. -Ja, och tiden vi lever i...
Ja, och för mig är de svartas kamp viktig. Vi är en enda stor familj.
I mitt huvud så föreställde jag mig
att jag skulle behöva tona ner mitt svarta jag.
Men det behöver jag inte med honom. Jag kan vara mig själv.
Det är snarare äktenskapet som oroar mig. Det är ett stort åtagande!
Jag kan vara rätt osäker.
Å ena sidan är jag lycklig, men å andra sidan tänker jag:
"Vad fan håller du på med? Det är galet! Vad ska folk tro?"
Det var det här jag ville, men nu känns det bara läskigt.
Jag är stressad som fan!
-Lauren... -Jag vet. Så sa mamma också.
KÄRLEK
Jag vill ha guacamole och salsa.
-Det är som att vi lär oss att laga mat. -Jag kan laga en del mat,
men jag har aldrig tillagat en stek.
Oroar du dig över nåt just nu?
Skrämde jag din familj lika mycket som du oroade dig för?
Jag tror inte att du skrämde dem alls.
Jag var bara orolig över saker i allmänhet.
Det är lätt att oroa sig över det okända. Vi visste inte hur de skulle reagera.
Våra familjer har aldrig varit med om nåt liknande.
Jag förväntade mig det värsta.
Det är bara sån jag är.
Jag vill inte göra familjen besviken.
Det känns som att de är osäkra på mig. Jag vet inte varför.
Och om de inte skulle gilla mig?
Tänk om de inte skulle gå med på det. Vad skulle du göra då?
Vet inte.
Ärligt talat.
Jag försöker att inte oroa mig för att hans familj ska gilla mig,
men jag kan inte låta bli att tänka på...
...att det kan vara ett problem.
Om de nästa gång ni ses utan mig skulle säga:
"Vi tycker inte alls att ni passar ihop. Ni har inte vårt stöd."
Tänk om de inte vill gå på bröllopet.
Om de inte vill vara med...
-Hur skulle det kännas? -Inte alls bra.
-Då vet jag inte. -Skulle du ändå gifta dig?
Jag oroar mig jämt för vad de tycker. De gillar inte alla människor.
Det är jag rädd för.
Det är inte så lätt att presentera en person som gör ett dåligt intryck.
Okej.
Så här ligger det till:
Jag vill ha ditt stöd när vi är med din familj.
Om du anser att jag har fel, så säger du det efteråt.
Om vi skulle ha ett problem vill jag inte att andra ska se det.
Det har de inte med att göra.
Ponera att jag och nån i din familj inte skulle komma överens.
Hur hanterar du det? Skulle du kunna stötta mig trots det?
Hon brukar säga att blod inte är tjockare än vatten.
Jag måste alltid stötta henne.
Men familjen har alltid varit där för mig, och för mig är det viktigt...
...att min fru stöttar den relationen.
Vems sida skulle du välja?
Vet inte.
Undertexter: Viktor Hessel