EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
19 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Jag har varit förlovad i tio dagar.
Jag hittade nån som blev kär i den jag är.
Sen kom jag ut i den verkliga världen och ställdes inför en massa andra problem.
Det har verkligen visat mig att vårt samhälle är otroligt ytligt.
Vad gäller ålder, ras, religion, hudfärg, social status, pengar...
Två personer har nåt speciellt
men en av dem låter en massa saker utifrån påverka deras kärlek.
Och det är rätt sorgligt.
Hur mår du?
Inte så bra.
Jag drack för mycket.
-Ja, jag... -Förlåt, det var mitt fel.
Jag vet att jag gick över gränsen igår kväll.
Jag...drack för mycket.
Jag sa absolut saker jag inte menade.
Jag är besviken på mig själv.
Jag betedde mig inte som mig själv...
...eller hur jag vill att min fästman ska se mig.
Du sa en del oväntat. Jag tänkte: "Vad pratar du om??"
Jag vet inte varför jag sa så.
-Ja, och det är en grej till... -Det var mitt fel.
Om du hade sagt nåt sånt när du var nykter hade jag nog stuckit.
Igår kväll förstod jag vad som hände och alkoholen spelade såklart in.
Jag måste bli bättre på att veta när jag ska sluta och inte...
...bli så full.
Jag är inte arg på dig.
Jag är kvar för att jag ser hur hon tittar på mig.
Hon brottas med sig själv.
Vi är båda två intelligenta människor, så vi kan...
-Vi kan ta oss igenom det. -Ja.
Är du med? Jag är inte arg.
Okej, bra.
Tack för att du är så förstående, och...
...är kvar nu på morgonen.
ATLANTA, GEORGIA
CENTRUM
DAMIAN, 27 Företagsledare
Kom och umgås!
Snälla.
Om en liten stund.
Jag vill inte...gå...
...om det känns pinsamt.
Vad tycker du...
...att vi ska göra nu?
Det är lite knepigt, G. Jag gillar inte hur det är när vi bråkar.
-Att jag skriker, menar du? -Ja.
Jag kommer från en högljudd familj. Vi bråkar mycket, och vi skriker.
Alla skriker, det är normalt.
Men Damian skriker inte.
Okej, då skriker jag inte på dig.
Men när jag är helt utom mig börjar jag alltid förstöra för mig själv.
Delvis för att jag inte har kunnat kommunicera saker som stör mig.
Nu, direkt.
Det vi gör nu snabbar ju på alltihop.
Smekmånadsfasen också.
Du har ju sagt att det här är det bästa sexet du har haft.
Har du märkt att jag inte har sagt det till dig?
Jag säger inte: "Det är det bästa för mig också."
Det sa jag en gång
och då sa du: "Oj, det var fantastiskt, otroligt."
Du säger det varje gång.
Det är bra, men det är inte fantastiskt.
Det som talar emot det du säger är att jag aldrig har tagit initiativet.
Det har alltid varit du.
Det är det som är problemet! Tack för det.
Varför? Varför tar du inte initiativet? Varför förför du mig inte?
Jag kastar mig över dig hela jäkla tiden
så varför tittar du inte på mig och...tar mig?
Jag förstår inte.
Varför kan du inte förföra mig?
Det beror på att du är av och på hela tiden.
För dig är det bara sex.
Nej, det är inte bara sex.
Då hade jag haft sex med vem som helst. Det har jag inte.
Jag valde dig.
Ja, men du säger: "Jag älskar dig inte längre.
Det känns inte rätt. Men nu har vi sex.
Vi har precis storbråkat inför alla våra vänner. Men ta mig!"
Så är det jämt. Det är alltid när vi har bråkat.
-Det kan inte... -För då blir vi ju sams.
Du säger att jag gillar arg-sex.
Nej, men det går upp och ner jämt, därför tar jag inte initiativet.
När det alltid är så och ditt humör och personlighet förändras hela tiden
så vet jag inte hur du mår.
Jag känner passion, stark kärlek och kan ha fantastiskt sex
när vi kan ha en bra dag tillsammans.
Du måste inte förstöra våra fina stunder för att du känner att det går för bra.
Får du fjärilar i magen av mig?
Inte just nu.
Mina fjärilar är borta.
Jag har försökt få tillbaka dem.
Du är alltså inte kär i mig längre.
Jag vet inte.
Det har gått upp och ner så mycket. Jag har varit så kär och sen inte alls...
Förstår du?
Nej.
Så där, alla kort på bordet.
Jag sa ju att allt skulle komma ut samtidigt.
Det gjorde det verkligen.
Men hur som helst...
...uppskattar jag att du är ärlig.
Det känns lättare att kommunicera så här än ansikte mot ansikte.
Känns det lättare?
Ja, det känns som om vi öppnade oss mer än vi har gjort på ett tag.
Samma här.
Nu kanske jag kan vara passionerad.
Va?
-Tur för dig att det är en vägg till dig. -Jaså?
Vad då för vägg? Ingen vägg.
-Du är så dryg. -Jag kan vara passionerad.
AUGUSTA, GEORGIA
Jag har en massa spänningar i kroppen som jag inte vet vad jag ska göra av.
Jag börjar bli så ängslig.
Jag hoppas verkligen att de gillar mig. Att jag inte...
Jag vill att de ska bli imponerade av mig.
Lite grann.
Jag vill att de blir glada för din skull.
-Du sätter en ny standard, jag lovar. -Då så. Säger du det, så.
Det ska bli jättekul att presentera Barnett för min familj.
Jag har sagt att min mamma kommer att bli så glad att få veta att jag är förlovad.
För då tror hon att jag slår mig till ro.
Och det gör jag ju
men inte på det sätt hon tror, för han är lika galen som jag.
-Är det din brorsdotter? -Ja.
Jäklar, jag är jättenervös.
PRIVAT TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Addison!
Kom hit!
Hej, vännen.
Ambers barndomshem ligger i ett rätt fattigt område.
Jag hade nog inte gissat att hon är från ett sånt område.
Jag oroade mig för att mitt hus inte skulle vara fint nog åt henne.
Men nu tror jag inte att hon bryr sig och jag borde inte ha oroat mig heller.
Jag vet inte varför jag oroade mig.
-Hej. -Hej, älskling.
Hej! Vad fin du är.
När får vi prata om det här?
Tja...
Så här är det.
-Va? -Amber Lynn!
Jag ska gifta mig.
-Skojar du, Amber Lynn? -Nej, jag lovar.
Mamma, det här är Matt.
-Det här är mamma, Vickie. -Trevligt att träffas.
Heter han Matt? -Matt. Matthew Barnett.
-Det här är min syster. -Trevligt att träffas.
-Och det här är min styvpappa Pat. -Herregud.
Mamma! Kom hit. Gråt inte.
Mamma, sluta gråta. Vad gör du?
-Hämta en näsduk. -Jag hämtar en näsduk.
-Det där är min baby. -Jag vet. Jag vet.
Min dotter kom hem och överraskade mig med att hon ska gifta sig.
Min rädsla som förälder är nog...
...att jag vet att Amber har blivit sårad förut.
Hon är vänlig och utåtriktad.
Jag är alltid rädd att nån ska utnyttja det och att hon ska bli sårad.
-Är du glad? -Ja, det är jag, men det...
Är du stabil? Har du jobb?
Är du pålitlig?
Jag är finansiellt stabil. Mentalt är jag kanske inte så stadig alltid.
Då är du i rätt familj.
Han är ingenjör och jobbar i byggbranschen.
Jag måste ju se till att nån försörjer dig.
-Jag försörjer mig själv. -Än sen?
Det vet jag, men det spelar ingen roll.
-För ni barn är allt jag har. -Jag vet.
Hon lärde aldrig känna sin pappa, för han dog...
Han dog när hon precis hade fyllt fem.
Det var tufft, för det var bara jag och barnen.
Varför vill du gifta dig med min dotter?
För hur hon får mig att känna. Jag kan vara mig själv med henne.
Det är allt jag har velat ha hos en fru.
-Se till att ta hand om henne. -Det ska jag.
Du har gjort ett bra jobb med henne.
Hon är underbar och hon tar inte skit från nån.
-Det är nåt jag älskar med henne. -Jag gillar det.
Jag kunde inte avgöra om hon var arg eller glad.
För hon började gråta.
Hon vill ha det bästa för sin dotter, så jag vill att hon gillar mig
och tycker att jag blir en fantastisk make till hennes dotter.
Det vore jobbigt om hon inte gillade mig.
Så ni har varit förlovade i två veckor?
Vad fick dig att bestämma dig?
Jag vet inte, jag...bara kom på det.
Vi har så lätt för att prata med varann, så jag tänkte: "Han blir min bästa vän."
Jag visste inte hur han såg ut när han hade friat!
Så man får bara höra varann och prata med varann
och lära känna varann så, och du satsade?
-Ja. -Bra.
Hej.
Ja.
Nej, jag ville bara att ni skulle få träffa henne.
Ja, jag fattar.
Vi skulle träffa Damians föräldrar.
Och...
GIANNINA, 25 Företagsägare
...de ställde in i sista minuten.
Jag ville verkligen att ni skulle träffa henne och hon ser fram emot det.
Jag ska försöka komma på ett sätt för henne att träffa er.
Så...okej.
Okej. Jag älskar dig också.
Är det mig de inte vill träffa? Vad sa du till dem?
Vem vill känna så?
Det här är så...
Mina föräldrar stöttar mig.
Men de är inte så glada över hur det här utvecklar sig.
Jag tänker inte tvinga dem till nåt.
Ärligt talat...
...så är jag rätt chockad.
Du vet hur dina föräldrar reagerar. Känner de till allt som har hänt?
De vet precis vad som har hänt.
Det är inte dig de inte vill träffa.
Du visste att det här skulle bli jobbigt.
Du försökte inte förhindra det. Du berättade inte hela historien.
Vi kunde ha gjort det här på ett annat sätt.
Det ligger nåt annat bakom det här.
Du kämpar inte för att vi ska träffas.
Det är bara nu vi har tid att träffa dem.
Allt jag vet innan vi åkte iväg är att Damians mamma sa:
"Gift dig inte med nån hora från en realitysåpa."
Så de tror väl att jag är en hora i en realitysåpa.
Det här kommer att bli jobbigt.
Vi kände ju till det här från början.
Vi visste att vi skulle träffa föräldrarna i det här programmet.
-Du visste det. -Inte från början.
-Hallå! -Alla reagerar olika.
Du har vetat det här i tre veckor.
-Jag är trött på det här. -Skrik inte på mig.
-Okej.
-Det förstör hela dagen. -Okej.
Vill min familj inte göra det här, så...
Jag kanske inte gillar det, men de är min familj.
Jag är inte ohövlig mot din familj, för det här är påfrestande.
Nu klankar du ner på min familj och det gillar jag inte.
-Jag försöker inte... -Så känns det.
-Okej.
Tack för att du berättar vad du känner.
G kanske inte får träffa min familj och frågan är om vi gifter oss ändå.
Utan min familj.
Eller om de kommer...utan att känna henne?
Jag är så... Det var en påfrestande morgon redan innan.
Jag vill inte pressa dig mer, för jag vet att det är jobbigt för dig.
Men jag tycker att du måste försöka se helhetsbilden.
För det här är viktigt.
Jag menar...
Ska jag bara få träffa dem på bröllopet, då?
Kanske.
Kanske?
Tänker du hålla mig på halster in i det sista?
Nej, jag ordnar det.
Jag blev kär i Damian i kapslarna. Jag blev jättekär.
Älskar jag honom än? Ja.
Vill jag ha tillbaka fjärilarna? Ja.
Vill jag ha nån som jag måste undervisa?
"Rör mig på det här viset." Nej.
Men det beror ju på. Hur mycket är du villig att kämpa för kärleken?
-Jag vet inte vad som händer på bröllopet. -Jag ordnar det.
-Kan du göra mig en tjänst? -Ja.
Kan du sms:a mina föräldrar att vi är på väg?
Inga problem.
Kenny ska träffa mina föräldrar idag och senare ikväll...
...kommer Kennys föräldrar över så att de får träffas.
Jag har berättat om förlovningen.
De reagerade bättre än jag trodde att de skulle.
Skriver du en hel roman?
Jag är detaljerad.
Om jag skriver: "Vi är där om 40 minuter"
kommer hon att skriva: "Varför gör ni det och det?"
Kenny påminner om min pappa, som kallas "Detaljen".
Kenny gillar att berätta varenda detalj för mig.
Jag tror att hon uppskattar det, för min personlighet kommer fram i det.
Ja, det gör den.
Jag tror att mina föräldrar kommer att gilla Kenny.
Vi är nästan framme!
Djupa andetag.
KELLYS FÖRÄLDRARS HEM
Idag ska jag få träffa mina svärföräldrar.
-Är du redo? -Nu gör vi det här.
Hallå!
-Hej. -Hola.
Jag är lite ängslig och nervös, vilket är normalt.
Det är nu det gäller. Jag måste göra ett gott intryck.
Berätta vad det var som gjorde att du attraherades av Kenny.
Om man inte ser personen, utan bara pratar...
Det måste vara nåt han sa...
På vår tredje dejt tror jag att vi lärde känna varann djupare.
Jag frågade vilken hans favoritbok var som barn.
Det var Love You Forever.
Jaha.
-Ni vet... -Du älskar den boken.
-Var det din favoritbok också? -Ja, det var det.
Barnbok, alltså. Det är intressant.
Det är den fortfarande. Jag skojar bara.
-Det är det! -Jag tog mig aldrig vidare.
Det är svårt att berätta allt som har hänt
och allt vi känner så att nån annan kan förstå det.
Det handlade om känslorna vi visste att vi kände.
Vi började dejta i oktober. Vi förlovade oss i december.
Och vi gifte oss i augusti året därpå. Och det var 38 år sen.
-Jag säger: "Var öppen." -Ja.
Så känner jag. - Vad säger du?
Ja, jag...
Det har ju bara gått några veckor.
Så jag måste nog förstå hur snabbt allt faktiskt har gått.
Jag är över 60 år och tänker på min unga dotter
och tänker att det låter lite galet.
Men om jag tänker på hur det var när jag var yngre
och blev kär i nån så förstår jag...
...ni vet, ibland funkar det bara.
Kelly har aldrig varit ivrig att dejta killar.
Så det här är ett stort steg för henne.
Men jag litar på henne.
Om hon säger att den här killen är speciell...
...och nån hon verkligen är kär i... så accepterar jag det.
Jag tänkte på dig i morse, Kelly.
Jag blev väldigt känslomässig, för jag tänkte: "Herregud.
Hon är alltid min lilla flicka. Vi har stått varann nära i 33 år."
Nu blir jag alldeles gråtmild.
Men Kelly...
Det är ingen fara.
Jag vill att hon är glad och hittar nån.
Hon har längtat efter nån väldigt länge.
När hon sa att hon hade hittat nån så tänkte jag: "Ja!" Är du med?
Och så tänkte jag: "Han måste vara bra för henne."
I morse när jag vaknade tänkte jag: "Jäklar, nu gäller det."
Men så fortsatte jag: "Vet du vad? Jag förlorar inte en dotter, jag får en son."
Och det är jag glad över.
Jag skulle vilja krama dig.
Jag älskar Kellys föräldrar. De är underbara människor, så äkta.
De älskar sin dotter högt.
De kommer att gilla mina föräldrar.
Det blir pricken över i.
-En kram? -Hejsan.
-Hej, Marcia. Jeff.
-Trevligt att träffas, Jeff. -Så kul!
Att träffa Kennys föräldrar är stort.
Jag har kommit så nära deras son på så väldigt kort tid
och jag vill att de verkligen förstår det, men...det är nervöst.
När Kenny kom in och vi började prata idag
så kändes han som en frisk fläkt. Han är underbar.
-Han ser ut som en Ken-docka. -Ja!
-Hur gamla var ni när ni gifte er? -25.
-Vi träffades vid en pool. -Ja.
Jag råkade gå dit den första varma vårdagen
och hon skolkade från skolan.
Hon satt med sin pojkvän vid poolen.
Jag stötte inte på henne, men vi pratade och pratade och pratade.
Vi pratade i några timmar, som om vi kände varann.
-Så... -Det var det. Ödet.
-Ja, när gifte ni er? -1986.
-Ja. -Okej.
Vi dejtade bara... inte ens tre månader innan vi gifte oss.
Både mina och Kennys föräldrar dejtade ett kort tag innan de förlovade sig.
Och jag tror att de förstår...
...oss och vår relation tack vare det.
Ska det finnas vin på mottagningen?
Ja, det är ju ett bröllop.
Annars tar jag med lite till oss.
Ett äktenskap är nåt mellan två personer.
Men det kan bli rikare med stöd från familjen.
Kenny och Kelly har precis vunnit på lotto för bådas föräldrar...
...är med på det. Vi stöttar dem helt.
Jag är så glad för er skull och för er förlovning.
Ni är vackra tillsammans.
-Skål! -Skål.
MARKS FÖRÄLDRARS HEM
Hallå!
-Hej! -Läget?
Mark, hur mår du?
Jag ska följa med Mark till hans familjs söndagmiddag.
-Det här är Jess. -Trevligt att träffas.
-Hej! -Hej. Trevligt att träffas.
-Du också. -Tack för att jag fick komma.
Det här är Jess. Presentera er.
Vore jag hans mamma skulle jag inte vara glad om min sons tjej var tio år äldre.
Jag kommer nog att bli förhörd.
Det är roligt, för Mark ser fram emot det så mycket.
"Ingen fara, älskling. Du behöver inte oroa dig."
Jag tror inte att det blir så enkelt.
Tack.
-Vill du också ha ett, mamma? -Ja.
Till mig, husets drottning.
-Ursäkta, ma'm. -Tack.
-Jag gör så här. -Wow, så underbart!
Tack för allt det här.
Det är jag som är smalast, så...
-Jag utfodrar alla. -Redo?
-Jag? -Inte än? Okej.
-Hugg in. -Då provar vi middagen.
JOHNNY MARKS BRORSON
Jag hoppas...
-Du har inte gjort lasagnen för stark, va? -Nej.
-Vet ni vad jag tänkte på? -Vad då?
Det jag vill veta är...
...hur det gick till när ni blev ihop?
-Tja... -Ja.
Ja, för...på två veckor blir han förlovad.
Herregud!
Okej, så här är det...
De har byggt upp "kapslar". Det är ungefär som biktstolar.
Som katoliker har. Plötsligt hör man: "Hejsan".
Från en kille.
Och man svarar: "Hej..." Sen börjar man prata.
Jag gick igenom några hemska dejter.
Min tredje dejt var Mark, och det var enkelt från början med honom.
"Var är du ifrån?" "Chigaco." "Schyst."
"Vad är det bästa med dig?" "Jag har en golden retriever."
Hon gör köttmackor, och så Chicago. Och jag sitter och skriver...
Jag gör köttmackor. Det är det enda jag kan laga.
Hon gör köttmackor. Jag ritade en stjärna.
"Köttmackor. Fantastiskt, coolt."
Jag är väldigt religiös.
Jag går i kyrkan och vill att min familj gör det.
Vi upptäckte att vi var samma person.
Jag känner honom. Han är en underbar person.
-Han har otroligt höga tankar om dig. -Tack.
Han sa: "Jag har träffat en flicka som heter Jessica...
...och hon är lite äldre än mig."
Och jag tänkte: "Toppen."
För många flickor i hans ålder...
...är lite galna.
Så jag tänkte... Och jag har sett mycket sånt.
För mig var åren mellan 20 och 30 var underbara.
Så jag frågar honom: "Är du säker på att du vill ge upp det?"
Det är en fantastisk tid i livet.
Om jag var 34 hade jag inte tvekat en sekund.
När vi är 24 och 34 tänker vi: "Vad tycker samhället?"
Vi kom varann så otroligt nära
men när vi kommer ut i verkligheten känns det osäkert.
Det kanske är osäkerhet eller nåt som har hänt tidigare
men får det hindra dig från att vara med den du älskar?
Åldern spelar ingen roll.
När man vet så vet man. Det spelar ingen roll.
Folk... Jag gifte mig när jag var 18.
Så, du vet...kärleken övervinner allt.
Absolut.
-Och... -Ja.
-Vi har varit gifta i evigheter. -Hur länge?
Jösses...
-31...? -Mer än 30 år.
Wow. Grattis.
-Tack. -Det är fantastiskt.
Du har rätt, det är den där samhörigheten, och jag visste direkt.
Jag försökte trampa på bromsen hela tiden. "Nej, vänta!"
Sen pratade vi mer och jag tänkte: "Japp."
Det är bra!
Jag gör allt till 100 procent och jag ser mig aldrig om.
Jag gillar dig redan.
Ja...jag är så glad att vara här.
Jag har aldrig varit på en familjemiddag i Atlanta.
Det här är ditt hem och vi är gärna din familj.
Min familj är inte här, så tack.
Jag lyssnar och...du vet...
Sån är min pappa också.
Ni har det bra. Jag är glad över att ni är här, så...
Skål för att Jessica är här.
-Salud. -Salud.
Tack för inbjudan.
Jag väntade mig en reaktion på åldersskillnaden, men den kom inte.
Det var enkelt, så mycket sitter nog i mitt huvud.
Hittills har ingen sagt nåt negativt.
Fast det skulle ju ingen göra till mig personligen.
Mark säger: "Vi är lyckliga, så det spelar väl ingen roll."
Men det är nåt jag inte är säker på, för vi har inte upplevt det än.
Vi har inte upplevt nåns kommentarer än, och det kommer att hända.
18 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Perfekt.
-Är du sugen på mina arepas? -De ser jättegoda ut.
-Gör de? -Ja.
Det här är ju ingenting.
Idag ska Damian träffa mina föräldrar och det känns helt surrealistiskt.
Mina föräldrar ska träffa min fästman för första gången.
De släpper inte in vem som helst.
Jag behöver min familjs kärlek och stöd, annars kan jag inte gifta mig.
-Ska det bli kul? -Ja.
Jag har skrivit en dikt.
Jag skojar. Jag ska vara kapsel-Damian.
De skulle älska kapsel-Damian. Du är kapsel-Damian.
Gigis familj har kommit från Florida. Jag är lite nervös.
Men också glad, hon har pratat om dem en massa.
"De vill verkligen träffa dig.
Tycker du att jag är besvärlig, ska du se min mamma."
Och jag bara...
"Va?
Säg inte så, G."
MILADY GIANNINAS MAMMA
Det blir intressant.
De pratar spanska för det mesta och det är jag inte van vid.
-Milady, Damian. -Trevligt att träffas.
-Det här är Oscar. -Trevligt att träffas, sir.
Jag kan inte mycket spanska, men lär mig gärna. Vi får se hur det går.
-Är ni hungriga? -Ja, det är vi.
Vill ni hjälpa till?
-Vad gör du? -Han hjälper mig.
-Arepa! -Arepa.
Jag har gjort tre olika slags arepa.
-Varför? -Varför inte?
-Jag pratar engelska så att han förstår. -Scones i USA, arepas.
Jag försökte förklara för honom.
Det här åt vi varje dag när jag var barn.
-Jag har en fråga, Damian. -Ja, sir.
Varför tror du att du är redo att gifta dig?
Jag har alltid velat det, för jag vill ha en familj.
Familjen betyder allt för mig, det är det viktigaste i livet.
Man är nog inte säker förrän man träffar nån.
Och jag träffade Giannina, mot alla odds.
Du då, Giannina? Varför är du redo att gifta dig?
Det är det jag har funderat på under den här processen, och...
...det gör mig rädd.
För...
...jag inser att det kan bli jobbigt.
Jag vill inte skilja mig.
Det gör jag inte.
Jag vill vara redo att gifta mig.
Jag måste reda ut mitt liv först. Förlåt att du har fått stå ut med mig...
-Det är okej. -...medan jag har gjort det.
Förlåt mig.
-Be inte om ursäkt. -Jo, det måste jag verkligen, för...
På grund av allt vi har gått igenom
så vet jag att Damian kommer att finnas vid min sida i vått och torrt.
I ett äktenskap accepterar man allt hos den andra personen.
Jag har visat honom allt. Allt.
Jag behöver nån som är stark, för jag är rätt mycket.
Jag är 100 procent galen eller 100 procent snäll.
Och många klarar inte av det.
Äktenskap är inte bara de lyckliga stunderna.
-Utan om... -För alltid.
-Ni behöver mer tid. -För att lära känna varann.
Mer tid.
Damian är en bra kille.
En gentleman.
Damian är redo att gifta sig, men...
...hon behöver mer tid, men de gifter sig.
Helt klart.
-Mer tid. -Lite mer tid.
Det är ert beslut. Vi säger vad vi tycker.
-Tack. -Och...
-Jag gillar honom. -Vi uppskattar det.
-Det är nåt... -Vi måste vara ärliga.
Vi försöker fundera ut det. Vi måste vara ärliga mot varann.
Inte bara för hennes skull, också för din.
Att gifta sig med en tuff kvinna är ett tufft beslut. Tro mig.
Cameron är en underbar kille.
Han blir en jättebra make och en jättebra pappa.
Berätta vad du tycker, ärligt.
-Vi har inte träffats än... -Om allt, menar jag.
-Tycker du... -Jag är glad för din skull, för...
...det här är ett stort steg för dig, du har gjort ditt val och...
Jag har alltid känt att du har tyckt:
"Du måste skaffa en man, Lauren. Du är singel, du behöver en man.
Hur ska du hitta en man här inne, Lauren?
Du är helt ensam.
Lauren, dina ägg torkar ut.
Du måste skaffa barn."
Äntligen.
Cameron ska träffa mina föräldrar var för sig.
Vilka frågor vill du ställa till honom?
-Vill du fråga mig nåt nu? -Jag kommer att vara så här.
"Vem är du egentligen?"
Så gör jag hela tiden.
Mamma är en väldigt intressant kvinna. Hon är lite originell.
Jag har nog fått det från henne.
Hon säger vad hon tycker.
Jag hoppas bara att båda kommer att ha trevligt.
Herregud.
Det är Cameron!
CAMERON VETENSKAPSMAN
-Hej, hur är det? -Hej.
-Bra, tack. -Det här är min mamma...
-Trevligt att träffas. -...Pam Speed.
Hur känns det?
-Det är roligt att äntligen få träffa dig. -Ja.
Tror ni att ni verkligen gör det?
-Absolut. -Absolut.
Vi kastar oss in i det, mamma.
-Ja, jag älskar din dotter väldigt mycket. -Okej.
Jag är helt säker, och det finns ingen annan jag skulle vilja vara med.
Jösses. Så experimentet funkade, skulle du säga?
-Ja. -Wow!
-Ja. -Ja.
-Hon är en otrolig kvinna. -Okej.
Så härligt, vad roligt att du känner så för henne.
Jag har sett fram emot att träffa Laurens mamma.
Jag är den första vita kille hon har dejtat.
Och den första hon nånsin har presenterat för sina föräldrar.
Men jag drar igång Cameron-charmen
så får vi se om jag kan få över henne på min sida.
-Vad vill du fråga Cameron, mamma? -Ja, fråga på.
Hur kändes det när du såg henne för första gången?
-Personligen? -Ja.
Jag blev helt tagen.
-Helt förstummad. -Gjorde du?
-Hon är den vackraste kvinna jag har sett. -Tack!
Hon tänker: "Hon ser ut som mig. Tack!"
Nej, jag är allvarlig.
Hon ser ut som mig när jag var i hennes ålder.
-Ja, hon har visat lite foton. -Har hon?
-Helt klart leendet. -Ja.
-Och så... -Ja, nånstans där.
-Ja. -Det är min mamma.
Jag hörde en sak.
Hon sa att du var med i en rap-grupp ett tag.
Ja, i college. Jag gjorde en del...
Vi var en hiphop-grupp som uppträdde lite.
Minns du nåt av det?
-Vill du att jag visar? -Ja, varför inte?
Visst.
Jag blir som ett barn med dig
Du är min enda De andra var bara försmak
Hoppa in Rulla fram
Sen kan vi cruisa
Jag tar ner cabben Vi är vinnare nu
Jag lever min dröm Och de andra undrar
Varför jag mår så bra Jag kan nästan flyga
Händerna i luften Skit i de som lämnat oss
De förtjänar oss inte
Full fart Framåt, i kollisionskurs
Alla val vi gör Är förhastade beslut
Men sanningen är svår att svälja
Det är vi som leder De vill bara följa
-Ja! -Heja!
Det var bra!
Jag tror att Cameron charmade min mamma. Hon mjuknade inför ögonen på mig.
Hon skrattade åt Camerons skämt.
Jag tror att hon blev imponerad av hans rappande.
Han fick nog extrapoäng där.
Vi är varandras motsatser, men vi har mycket gemensamt.
Det har vi.
Lauren har väl sagt att mina föräldrar också heter Pam och Bill.
Ja, är inte det...
-Det är helgalet. -Jätteskumt.
Jätteskumt.
-Har du sagt det till pappa? -Ja, jag sa det.
Han sa: "Va?"
-Vänta tills du träffar honom. -Ja.
-Jag ser fram emot det. -Ja.
Han är galen i sin dotter, hans enda dotter.
Han säger nog...
Ta inte illa upp, men: "Jag skulle döda för henne."
Jag menar, bokstavligen...
Han dödar dig inte.
Han dödar dig.
Han har rätt att göra det om jag skulle göra nåt som...
När Laurens pappa träffar Cameron...
...skulle jag gärna vara en fluga på väggen, för...
...han har alltid velat att våra barn gifter sig med med nån av samma ursprung.
Jag vet inte hur det går.
Ni är ett gulligt par.
Det betyder mycket att höra det från dig.
Min familj hade en period då de festade, men så är det inte längre.
Jag är den enda i familjen som dricker nu.
Herregud.
Jösses.
Ambers personlighet och min familj gör mig nervös.
För de är ganska konservativa.
Jag har alltid velat leva mitt liv som min familj tycker är bäst.
Jag är rädd att göra dem besvikna. Jag är rädd att göra nåt de tycker är fel.
Amber klarar sig nog.
Men jag är rädd att de kommer att ställa en massa frågor och...
...försöka ta reda på hur hon är.
Här är mitt hem...
...där jag bodde väldigt länge.
-Jag är nervös, jag vill inte gå ut. -Vi kan vänta här en stund, det går bra.
Jag vet att jag kan vara överväldigande. Jag har en stor personlighet.
Jag är lite rädd att jag ska säga fel sak.
-Läget? -Hej!
-Det här är Amber. -Hej, trevligt att träffas!
Förlåt, jag är lite nervös. Jag skakar.
-Hejsan. -Hej.
-Vi är här tillsammans. -Jösses!
-Hej. -Jag heter Debra.
-Det är mamma. -Trevligt att träffas. Herregud, jag...
SHEA BARNETTS SVÄGERSKA
-Det här är min bror Danny. -Hej, Danny.
-Det är trevligt att träffas. Bara lugn. -Jag är så nervös.
-Lugn. -Hej, pappa. Hur är det?
Jösses!
-Hur har det varit? -Det har varit...
-...mycket. -Hur klarar ni stressen?
-Öl? -Salud.
Japp.
Jag skojar.
Hon har varit mer stressad.
Vad är det värsta du har fått veta?
Förutom att det är okej att fisa på mig?
-Om det är det värsta... -Det var inte så illa.
ANDY BARNETTS BROR
Jag blev ställd.
Herregud!
Mina föräldrar verkade tycka att det var obekvämt.
Chockade, kan man nog säga.
Ja, det var spontant.
Jag insåg när vi kom längre i processen att Matt har svårt att öppna sig.
Det är som att dra ut tänder.
Ser ni ringen? Den är där för att han hela tiden velade mellan mig och en annan.
-Och jag... -Va?
Han vill kunna välja!
Men jag sa: "Ge mig din hand. Sätt på dig den här.
Du ändrar dig inte igen. Du är fast, du ska ingenstans."
Amber är väldigt vänlig och utåtriktad. Hon vet vad hon vill.
Jag förstår vad Matt ser i henne.
Jag oroar mig för att det är lust och inte kärlek.
Men varför gifta sig? Jag menar bara att det alltid är lust i början.
Man känner en gnista, och då gör man allt för att göra den andra personen lycklig.
Men efter tio år kommer det verkliga livet.
Jag kan säga att det sätt vi passar ihop på är orealistiskt.
-Det är ologiskt. -Det är konstigt.
Jag är jättekonstig och jätterörig.
Jag hoppar från en galen grej till nästa.
Helmärkliga saker. Men Matt står vid min sida.
Vi är tillräckligt olika för att kunna lära oss nåt av varann.
Det blir inte tråkigt. Men vi är lika vad gäller viktiga saker.
Det känns rätt, helt enkelt.
Ni känner mig.
Jag skulle inte fatta det här beslutet om jag inte var helt säker, för...
Men du velade ju fram och tillbaka.
Så... Vänta lite.
Hon var så passionerad och tyckte om mig så mycket.
Jag...jag förstod hur vår relation kommer att se ut och vi trivs så bra med varann.
Jag visste att jag skulle bli älskad på det sätt jag vill.
Det var det som avgjorde saken.
Jag känner min bror, han tycker att jag är galen.
Han säger det inte. Han säger inget...
Men han tycker att jag är galen.
Du tar ena sidan av bordet och jag den andra.
-Får jag sätta mig under det? -Om du vill det, så.
Han förstår inte, han har inte sett mig så här.
Han har aldrig sett mig så säker.
Jag jämför mig alltid med honom och det han har.
Jag är orolig att han inte ska gilla det jag gör.
Det är svårt att förklara det så att andra kan förstå.
Jag kastar mig in i förhållanden.
Det här är annorlunda.
Det är... Hon är...coolare än jag.
Hon förstår mig och min humor.
Jag kan säga och göra vad som helst och vara mig själv när jag är med henne.
Jag har aldrig känt...
Hon älskar det, det är galet.
Jag vill inte att du kastar dig in i nåt på grund av hur ni träffades.
Det är så mycket annat som spelar in när man bestämmer sig för att gifta sig.
Äktenskap är det svåraste jag nånsin har gjort, i hela mitt liv.
Är du med?
-Jag tror... -Det tog...
...två-tre år att bli gift, det hade inte gått på två-tre veckor.
Du inser inte hur svårt det faktiskt blir.
Äktenskap handlar om att glömma sig själv...
...och sätta den andra personens behov framför dina egna, i allt du gör.
Är du villig att ge upp allt för den här personen?
Allt!
17 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Det är det här vi har pratat om så länge. Är du nervös?
Det är klart, jag vill att han gillar mig.
-Och att han ger oss sitt samtycke. -Ja.
Det har varit en del spänning i luften inför idag.
För idag ska Cameron träffa min pappa.
Okej.
Pappa har ganska starka åsikter om vårt ursprung
och om att hålla ihop den svarta familjen.
Så jag... Jag vet inte vad jag väntar mig.
Jag hoppas att det går bra, men jag vet...
...att pappa Speed är redo att grilla Cameron.
Jag är otroligt nervös, otroligt spänd.
Det är helt ärligt det galnaste känslorna jag har haft i hela mitt liv.
Det vore fint att kunna hitta nån gemensam nämnare med din pappa.
-Se inte så nervös ut. -Ser jag nervös ut?
Slappna av, bara.
När man är ihop med nån måste man imponera på båda föräldrarna
och Laurens pappa är hennes stora förebild i livet.
Så jag vet hur viktigt det är att imponera på honom.
Lauren har sagt flera gånger
att mitt möte med hennes pappa är en av de viktigaste punkterna
på hennes lista över hinder på vår väg att bli man och hustru.
Hon ville se till att allt går bra och att hennes pappa godkänner mig.
-Nu träffar vi pappa Speed. -Japp!
Jag vet att pappa är bekymrad
och...jag värdesätter absolut hans åsikt.
Så om han inte tycker om Cameron vet jag inte vad jag gör.
Jag ringer tillbaka, Ben. Hej då.
-Hej, vännen. -Hej, pappa.
BILL LAURENS PAPPA
-Här är Cameron. -Det är jag.
-Det är Cameron. -Okej.
Vi får äntligen träffas.
Ja.
Jag har en miljon frågor.
Jag vill lugna dig så mycket jag bara kan.
Gör du?
Vilket slags liv ger du min dotter?
Jag vill att vi är jämställda partner i vårt äktenskap.
Jag ska göra allt jag kan för att göra henne lycklig.
Tja...
-Jag måste lära känna dig. -Absolut.
-Förstår du? -Det vill jag.
-Okej. -Ja.
Det faktum att hon har valt dig...
Det blir inget gatlopp.
Men tills jag känner mig helt nöjd...
Undertexter: Tilda Appelberg